Изглеждаш ужасно.
И вониш на вино.
Загубих книгата. Спряха я.
Няма изход.
Много се плаша, когато си пияна.
Искам да си нормална.
Да не се опитваш постоянно да бъдеш нещо.
Наранява и двете ни.
Добре.
Ще стана напълно нормална.
Обещавам.
Не обещавай, просто опитай.
Това е неловко.
Ще бъде добро преживяване за сближаване.
Може да е забавно.
Пътуване с пиян шофьор и извратеняк,
един прекрасен ден.
Ти ми се обади да молиш за адреса й
и няма да отидеш сам.
Имали сме си неразбирателства, Лени,
но ако Костело е загазила, ще иска да те види.
По-добре е от мастурбирането.
За да се махнеш.
Не си падам по цици.
Все още си голям задник, Флориан.
Надявам се да стана малък.
Да вървим.
Само да предупредя, пикая много.
Ще трябва да спираме.
И аз, бебето ми притиска мехура.
Само това ми трябва, одисея от сто спирки за пикня.
Добро утро, Сай.
Какво искаш, заем ли?
Чудех се дали мога да си върна работата.
Така ли? Имам нещо за теб. Това.
Не се справяш.
Виж, прав си. Не бях на себе си.
Харесвам честността.
Аз съм просто едно момиче пред събирач на дългове,
което го моли да й даде скапана работа.
Моля те.
Много си отчаяна.
Да. Добре.
Кога започвам?
Вече започна. Качвай се.
Благодаря.
Знаеш ли какъв ти е проблемът?
Правиш се на голяма работа.
Чудесен си за забавление в петък вечер в някой бар.
Можеш да съсипеш човек с 16 думи или по-малко.
Аз съм най-добрият в това, Лени.
Но в сряда сутрин,
когато трябва да се направи обяд на Айрис
или каналът е задръстен,
ти си почти безполезен.
И й сви парите, за да не може да те напусне.
Това е тормоз.
Не бях никак добре, Глория,
и току-що напуснах лудницата. Знаеш ли какво значи това?
Какво?
Започвам начисто.
Миналото е като чужда страна.
Деца, трябва ми тоалетна.
Католиците имат изповядването, а ние богатите имаме терапевти.
Всичко е простено. Давай.
Никога не си поемал отговорност за нищо, нали?
Боже, пияният шофьор има съвест, така ли?
Дупката е малка.
Мечтай си.
Добро чукане. Естествено.
Гари Уилсън?
Да? - Дължиш ни 7465 лири.
Как смяташ да ни платиш днес?
Трябваше да подложиш крака си.
Почукай пак. Показва ти неуважение,
така че още малко чукане.
Отвори, Гари. Време е да си платиш.
Не спирай.
Трябва да ги изкараме.
Какво, по дяволите, правите?
Какво гледаш? Шамари ли искаш?
Не и за минимална заплата, не.
Хайде, Гари.
Влез и вземи каквото можеш.
Бързо! - Недей!
Жена ми ще те набие. - Това искам да го видя.
Хайде тогава.
Няма да се замесвам. - Остана сам.
Добре. Стига му...
Да тръгваме.
Ще добавя това към дълга ти.
Добре ли си?
Добре съм.
Имам кърпичка.
Не ми трябва кърпичка.
Трябва да поговорим за поведението ти.
Това трябва.
Разкопчай ме, скъпи.
Пътуването е трудно за теб, денят ще завърши с фойерверки,
но се възхищавам как никога не избираш лесния изход.
Искам да те питам нещо.
Честно ли да отговоря?
Знам колко жесток можеш да бъдеш, когато те обидят.
Това не е вярно.
Веднъж казах, че си спрял Костело да живее пълноценно.
Спря да ми говориш
за шест месеца.
Мислиш ли, че може да си щастлив?
Мамка му, не знам.
Но ако намериш някого, който и да е, каквото и да е,
което те прави
дори поне малко щастлив,
хвани се за него.
Никога не го пускай.
Но бъди нащрек, приятелю.
Времето се изплъзва толкова бързо, мамка му.
В един момент вадиш собствената си пишка, за да се изпикаеш,
а в следващия някой го прави вместо теб.
Сложи си малко от това. Ще помогне.
Благодаря.
Виждал съм как небето гори,
цели градове, изгорени до основи,
но това... беше тъжно.
Заради това звучиш като заклет целомъдреник, Саймън.
Ти би трябвало да ми помагаш, да ме подкрепяш.
Защо се сби?
Защото това там е джунгла?
Аз искам да съм кралят.
Не изглеждаше като крал, когато тя те биеше по главата.
Слушай, ще трябва да те освободя.
Защо?
Не можеш да ме уволниш без причина.
Причина ли искаш? - Да.
Не можеш да събираш дългове.
И вече си мисля, че няма да ме чукаш.
Разбрахме се за 8 лири на час.
Ти работи около 50 минути.
Ето ти 7 лири. И ми върни вратовръзката.
Майната ти. - Благодаря ти.
Късмет.
Мамицата му, Лени!
Майната ти.
От лекарството е. Губя контрол.
Излизай.
Заклещих се.
Боже мой.
Един ден двамата също ще станете стари смотаняци.
Добър ден. - Добър ден.
Давате ли стаи на час?
Не, сър.
Струва 70 лири, но не за час, а за цялата нощ.
Как се казваш?
Бен.
Ще съм честен с теб. Май на всички ни мирише.
Не е от мен.
Да, от мен е, Бен.
Аз съм просто един болен стар художник, който се насра по пътя на живота.
Ще желаете ли закуска на шведска маса?
Не, скъпи, не желаем закуска или нещо друго.
Той просто трябва да отмие лайната.
Ти постъпи мило.
Не съм чудовище.
Боже мой.
Добре ли си? - Боже мой. Пипни.
Почувствай това.
Това ритане ли е?
Или газове?
Няма да ти покажа газовете си.
Тя е истинска.
Леле, всъщност ми пука.
Да, мисля, че това да ти пука за нещо е недооценено.
Мислиш ли, че съм добър...
като баща?
Като човек си непоносим.
Като баща даваш най-доброто.
Здравей, Грей.
Дали можеш да вземеш Айрис от училище днес?
И да я вземеш вкъщи, може би да я нахраниш?
Разбира се.
Обикновено не бих те молила, но...
Добре ли си?
Докосни.
Точно като истинска е.
Колко би платила за нещо,
което е точно като истинското?
Нищо, защото не е истинско.
Кой ще разбере?
Всички, Грей.
Хората, които имат истински чанти за 2000 лири, не живеят тук.
Мислех си
да ги бутнем на известните ти приятели.
Ще ти дам дял.
Какви известни приятели?
Писателите.
Не познавам писатели.
Нали имаш голям издател.
Вече не.
Каза, че си голямата работа
със сладоледа "Магнум".
Тази мечта свърши.
Значи се връщаме към "Корнето".
И без това повечето книги не струват.
Просто го приеми.
Не мога просто да го приема.
Заслужавам да бъда нещо, нали?
Да. - Да.
Да, заслужаваш.
Но ти не си първият човек, който е прецакан.
Всеки има амбиции, скъпа.
Майка ми, аз,
моето малко момиченце. Тя замина да търси нещо по-добро.
Остави ме да отглеждам Тенеси.
Каза, че му е по-добре при мен.
Някои хора просто не са родени за родители.
Може ли Айрис да остане тук нощес?
Да.
Просто трябва да...
Нали знаеш...
Да се напиеш. - Да.
Тя ще бъде добре. - Знам.
Благодаря ти, Грей.
Какво ще намерим, когато стигнем?
При Костело ли?
При нея никога не се знае. Сигурно е добре.
Така е.
Тя е най-егоцентричният човек, когото познавам.
Мислех си, че е така, защото е сама на този свят,
но всъщност може би това е причината да е сама.
Здрасти, Селби, аз съм.
Искам да направиш нещо за мен.
Айрис е на "Сънсет Парк" 104, Съмърсет.
Мамка му.
Проблем ли е да я видиш?
Току-що излезе от болница.
И двамата сме с теб.
Всичко е наред.
Тази твоя доброта е доста трогателна.
Дори и да е фалшива,
оценявам я високо.
По дяволите, Лени.
Какво му е?
Лени?
Мамка му. - Разтърси го!
Лени! - Събуди се!
Лени! - Мамка му. Мъртъв е.
По дяволите. Спираме, ще спрем, трябва да спрем.
Боже мой, надървил се е.
Винаги е така накрая.
Винаги съм надървен.
Имате едно ново съобщение. Първо ново съобщение.
Здравей, Селби, аз съм. Искам да направиш нещо за мен.
Искам да вземеш Айрис и да се грижиш за нея,
защото аз не мога, но ти можеш.
Какво има?
Какво стана?
Защото постоянно се старая и просто не съм достатъчно добра,
а тя заслужава нещо много по-добро от мен.
СКЪПА МОЯ,
ТОЛКОВА СЪЖАЛЯВАМ
Всъщност това е то.
Време е да напиша своя край.
Знам, че съм лоша майка.
Костело Джоунс? - "Крейбридж" 107.
Нагоре ли? Глория, нагоре.
Костело! - Вътре ли е?
Костело.
Събуди се!
Ей.
Колко си взела?
Ставай. Колко?
Не съм сигурна.
Накарай я да повърне, за всеки случай.
Къде е Айрис?
Ела, вече сме го правили, нали?
Отвратителна си, мамка му.
Всичко ще бъде наред. Изкарай всичко. Точно така.
Отивам в лудницата за пет минути и ето какво става.
Ти си една глупава кучка.
Каква си?
Аз съм глупава кучка.
Може би трябва да бъда точно това
и трябва да го приема.
Коя съм аз да мисля, че мога да бъда нещо?
Арогантно е, нали?
Проблемът е,
че не си знаеш мястото.
Но...
това е най-хубавото нещо у теб.
Един мъдър старец е казал:
"Намери това, което обичаш, и го остави да те убие."
Мисля, че съветът е добър.
Кой го е казал?
Не знам, някакъв дърт нещастник.
Боже.
Искам да седна в скута ти.
Добре ли си?
Да. Добре съм.
Съжалявам.
Ти си ми всичко.
Ти си всичко. - Спри, престани...
Всичко. - Спри.
Тук ли ще останеш?
Не знам.
Ще се върнеш ли в болницата?
Не.
На 36 съм, твърде млад за съвършенство.
Вероятно ще завърша право.
Но ти си луд.
О, да.
Права си, по-подходящ съм за политика.
Ще стана депутат, уважаван човек.
Премиер до една година.
Знаеш, че не се опитвах наистина да умра, нали?
Прощалната бележка и хапчетата казват друго.
Да.
Така е.
Тя се нуждае от теб.
Аз... някак си също.
Някак си?
Да, някак си.
Някак си.
Хенри Милър е бил на 44, когато са го публикували.
Буковски е бил на 55.
Ето ти.
Вредим ли си един на друг?
Нездравословната храна е вредна,
но я обожавам, мамка му.
Може да остана тук с вас.
Само за малко.
Мислиш ли, че нещата могат да са по-различни?
Превод на субтитрите: Борис В. Христов