Izgledaš grozno.
I smrdiš na vino.
Izgubila sam knjigu. Uzeli su je.
Nema izlaza.
Stvarno se plašim kad si pijana.
Treba mi da budeš normalna.
Da se ne trudiš stalno da budeš nešto.
Povređuješ nas obe.
U redu.
Unormaliću se skroz.
Obećavam.
Ne obećavaj, samo se potrudi.
Ovo je neprijatno.
Biće to lepo iskustvo zbližavanja.
Možda i zabavno.
Na put s pijanom vozačicom i perverznjakom,
čeka me lep provod.
Ti si me zvao i molio za njenu adresu,
ne puštam te samog.
Mi smo imali uspone i padove, Leni,
ali ako je Kostelo u nevolji, želeće da te vidi.
Bolje nego da drkam ceo dan.
Da odeš.
Sise me ne zanimaju.
I dalje si veliki kreten, Florijane.
Valjda ću uskoro biti manji.
Idemo.
Da vas upozorim, mnogo pišam.
Moraćemo da stajemo.
I ja, beba mi pritiska bešiku.
Baš to mi treba, odiseja od sto pauza za piškenje.
Dobro jutro, Saje.
Zdravo. Šta ti treba, pozajmica?
Htela bih da se vratim na posao.
Je li? Možeš da dobiješ samo ovo.
Ne možeš ti to.
U pravu si, loše sam se ponela.
Nekad volim iskrenost.
Ja sam obična devojka, pred uterivačem dugova,
molim ga za odvratni posao.
Molim te.
Stvarno si očajna.
Dobro, hajde.
Kad počinjem?
Počela si, uđi u kombi.
Hvala.
Znaš u čemu je tvoj problem?
Ti si čovek velikih gestova.
Super si petkom uveče u nekom skupom baru.
Umeš da sasečeš čoveka u dve rečenice.
Tu mi nema premca, Leni.
Ali u sredu ujutru,
kad treba da spremiš ručak za Ajris
ili da otpušiš ve-ce,
prilično si beskoristan.
I ukrao si pare od Kostelo, da ne može otići.
To je zlostava.
Bilo mi je jako loše, Glorija.
Tek sam izašao s psihijatrije. Razumeš to, zar ne?
Šta?
Počinjemo iz početka.
Prošlost je strana zemlja.
Deco, treba mi piš-pauza.
Katolici se ispovedaju, mi bogataši imamo terapeute.
Sve ti je oprošteno. Uzmi.
Nikad ni za šta nisi preuzeo odgovornost, zar ne?
Zaboga, pijana vozačica ima savest.
Rupa je premala.
Samo ti sanjaj.
Dobro kucanje. Prirodno.
Gari Vilson?
Da? - Duguješ nam 7465 funti.
Kako misliš da nam platiš danas?
Trebalo je da uglaviš nogu.
Kucaj opet. Pokazao je nepoštovanje,
sledi još kucanja.
Otvori, Gari. Vreme je da platiš.
Nemoj da prestaješ.
Moramo ih dozvati.
Šta to radiš, dođavola?
Šta gledaš? Hoćeš šamar?
Za minimalac, neću.
Hajde, Gari.
Uđi i zgrabi šta možeš.
Da se nisi usudila!
Ne bijem žene, ali moja žena bije. - Neka proba.
Hajde onda.
Ne mešam se. - Snalazi se sam, druže.
Dobro, dosta mu je.
Idemo.
Dodaću ti ovo na dug.
Da li si dobro?
Dobro sam.
Imam maramicu.
Ne treba mi maramica.
Treba da popričamo o tvom ponašanju.
To treba da uradimo.
Otvori mi šlic, dušo.
Znam da ti ovo putovanje ne godi i da će se završiti vatrometom,
ali divim se tome što se nikad ne izvlačiš.
Da te pitam nešto.
Smem li da odgovorim iskreno?
Znam kako podivljaš kad te neko uvredi.
To nije istina.
Rekao sam da si sprečio Kostelo da živi punim životom.
Nisi govorio sa mnom,
šest meseci.
Misliš da je moguće biti srećan?
Nemam ti ja pojma.
Ali ako nađeš nekog, bilo kog, bilo šta
što te čini
makar malčice srećnim,
zgrabi ga.
Ne puštaj.
Ali budite na oprezu, moji prijatelji.
Vreme klizi tako prokleto brzo.
Danas vadiš đoku da piškiš,
sutra to mora neko umesto tebe.
Namaži to, pomoći će.
Hvala.
Video sam nebo u plamenu,
čitave gradove spaljene do temelja,
ali ovo je bilo turobno.
Kad pričaš takve stvari, zvučiš kao incel, Sajmone.
Znaš da bi trebalo da mi pomažeš?
Zašto si se potukao.
Zato što živimo u džungli.
A ja hoću biti kralj.
Nisi ličio na kralja džungle dok te je ona žena mlatila.
Čuj, moraću da te otpustim.
Zašto?
Ne možeš bez razloga.
Hoćeš razlog? - Da.
Loša si uterivačica dugova.
I verovatno nećeš da se kresneš sa mnom.
Rekli smo 8 funti po satu?
Odradila si oko 50 minuta.
Evo, 7 funti. Vrati mi kravatu.
Nosi se. - Hvala.
Srećno.
Dođavola, Leni!
Nosi se.
Od lekova gubim kontrolu.
Napolje.
Zaglavio sam se.
Zaboga.
Jednom ćete i vi biti matore prdonje.
Dobar dan. - Dobar dan.
Iznajmljujete sobe na sat?
Ne, gospodine.
Cena je 70 funti, ne za sat, već za celu noć.
Kako se zoveš?
Ben.
Priznaj pošteno, Bene. Svi osećamo smrad.
Nisam ja.
Ja sam, Bene.
Ja sam umorni, stari slikar koji se ukakio na životnom putu.
Želite doručak na bazi švedskog stola?
Ne, dušo, nikakav doručak.
Samo mu treba da opere dupe.
To je bilo lepo od tebe.
Nisam čudovište.
Zaboga.
Jesi li dobro? - Zaboga. Pipni.
Pipni ovo.
Beba šutira?
Ili su gasovi?
Ne bih dala da mi pipaš gasove.
Ona je stvarna.
Čoveče, zaista osećam nešto.
Važno je osetiti nešto, ljudi to potcenjuju.
Misliš li da sam dobar
kao tata?
Kao ljudsko biće si nepodnošljiv.
Kao tata, daješ sve od sebe.
Zdravo, Grej.
Da li bi mogla danas da uzmeš Ajris iz škole?
Da je dovedeš tu i daš joj da večera?
Naravno.
Ne bih to tražila, ali...
Jesi li dobro?
Pipni.
Kao da je original.
Koliko bi platila nešto
što izgleda baš kao original?
Ništa, jer nije original.
Ko će znati?
Svi, Grej.
Ovde ne žive oni koji imaju originalne tašne od 2000 funti.
Mislila sam
da ih nudiš slavnim prijateljima.
Za procenat.
Kojim to prijateljima?
Poznatim piscima.
Ne znam nijednog.
A ugovor s velikim izdavačem?
Raskinut je.
Rekla si da si uspešna,
kupovala si "magnume".
Taj san je završen.
Znači, opet "kornetos".
Ionako su knjige većinom đubre.
Naprosto kreni dalje.
Ne mogu da krenem dalje.
Zaslužujem da budem nešto, zar ne?
Da. - Da.
Zaslužuješ.
Ali nisi prva iz ovakvog naselja koju su zeznuli.
Svi imaju ambicije, dušo.
Moja mama, ja,
moja ćerka. Otišla je da traži nešto bolje.
Ostavila Tenesija da ga ja podižem.
Rekla je da mu je bolje kod mene.
Neki naprosto nisu stvoreni za roditelje.
Može li Ajris da prespava noćas?
Da.
Samo treba da...
Znaš...
Da se napiješ. - Da.
Biće ona dobro. - Znam.
Hvala, Grej.
Šta misliš, šta ćemo zateći tamo?
Kod Kostelo?
Ne zna se s njom. Verovatno je dobro.
Istina.
Ona je najsebičnija osoba koju znam.
Mislio sam da je takva jer je sama na svetu,
ali možda je sama baš zbog toga.
Zdravo, Selbi, ja sam.
Treba mi usluga.
Ajris je u Somersetu, Sanset Park 104.
Dođavola.
Kako ćeš podneti susret?
Tek si izašao iz bolnice.
Osloni se na nas dvoje.
U redu je.
Dirljiva je ova tvoja ljubaznost.
Čak i ako je lažna,
mnogo ti hvala.
Dođavola, Leni.
Šta mu je?
Leni!
Dođavola. - Protresi ga!
Leni! - Probudi se!
Leni! - Dođavola, mrtav je.
Dođavola. Moramo da stanemo.
Zaboga, dignut mu je.
Uvek je tako na kraju.
Meni je uvek dignut.
Imate jednu novu poruku. Prva nova poruka.
Zdravo, Selbi, ja sam. Treba mi usluga.
Treba da uzmeš Ajris i da je čuvaš umesto mene,
jer ja ne mogu, a ti možeš.
Šta je bilo?
Šta se desilo?
Jer uzalud se trudim, ne uspevam,
a ona zaslužuje nekog mnogo boljeg od mene.
DRAGA ĆERO
MNOGO MI JE ŽAO
To je sve.
Vreme je da napišem svoj kraj.
Znam da sam loša mama.
Kostelo Džouns? - Krejbridž broj 107.
Gore? Glorija, gore.
Kostelo! - Je li tu?
Kostelo.
Probudi se!
Koliko si uzela?
Ustani. Koliko?
Nisam sigurna.
Neka se ispovraća, za svaki slučaj.
Gde je Ajris?
Hajde, ovo smo već radili.
Odvratna si.
Biće u redu. Izbaci sve. Tako.
Odem u ludnicu na pet minuta i evo šta se desi.
Ti si glupa kučka.
Šta si ti?
Ja sam glupa kučka.
Možda baš ovakva treba da budem,
samo da to prihvatim.
Otkud mi pomisao da mogu biti nešto više?
To je naprosto arogantno.
Problem je u tome
što ne znaš svoje mesto.
Ali,
to je ono najbolje kod tebe.
Mudri starac je jednom rekao:
"Pronađi ono što voliš i pusti da te to ubije."
To je dobar savet, mislim.
Ko je to rekao?
Ne znam, neki matorac.
Zaboga.
Da ti sednem u krilo.
Da li si dobro?
Da. Odlično.
Žao mi je.
Ti si mi najvažnija.
- Prekini.
Najvažnija. - Prekini.
Ostaćeš ovde?
Ne znam.
Vraćaš se u bolnicu?
Ne.
U 36-oj sam premlad da bih bio savršen.
Prekvalifikovaću se za prava.
Ali ti si ludak.
Da.
U pravu si, bolje će mi ići politika.
Postaću uvaženi narodni poslanik.
Za godinu dana, premijer.
Nisam zaista htela da umrem, to znaš?
Oproštajna poruka i tablete govore drukčije.
Da.
Pošteno.
Potrebna si joj.
Pa i meni, na neki način.
Na neki način?
Da, na neki način.
Na neki način.
Henri Miler je prvu knjigu objavio u 44-oj.
Bukovski u 55-oj.
Eto vidiš.
Da li smo loši jedno za drugo?
Loša je i brza hrana,
ali je obožavam.
Možda da ostanem ovde, kod tebe?
Samo na neko vreme.
Misliš da stvari zaista mogu biti drugačije?
Prevod titlova: Ivan Radosavljević