Det' en drøm Alting kan ske nu
Vi er stjerner, vi er en duo
I harmoni skaber vi to magi
Det' os to
Vi har hinanden
Vi styrer verden når vi' i stereo
Der er fart på Kom, baby, here we go
Dig og mig, i spotlight og rampelys
Det' os to
Vi har hinanden
Det' os to
Kom
Mange tak. I kan godt gå nu.
Besked om optagelse på Handlers Kunstakademis efterårssemester
sker telefonisk i dag præcis klokken tre.
Undskyld, vi vil sikre os, at I har to Barbie Roberts på jeres liste.
Vi hedder begge Barbie Roberts. Så vi har kælenavne, Brooklyn og Malibu.
Der kommer vi fra.
Tænk, at to med ens navn bumper ind i hinanden.
Bogstaveligt. Brooklyn faldt ned ad scenen. Så frygteligt.
Det var ikke din skyld. Men Malibu troede det og tog hjem.
Jeg måtte til Californien efter hende.
Virkelig sødt. Vi blev virkelig gode venner.
Og optrådte sammen på Times Square.
Så I det? Sikkert. Fantastisk.
-Så vi håber at blive her fuld tid. -Med vores musicaldrømme.
Besked om optagelse bliver leveret klokken tre.
-Auditions er det værste. -Det handler om træning og forberedelse.
-Resten er ude af ens hænder. -De kunne ikke lide baggrundshistorien.
-Du tror vel ikke, det trækker ned? -Tag det roligt. Du er alt for kritisk.
-Sende en kurv med muffins? -Dårlig idé.
Ja, måske har de nøddeallergi. Hvad så med balloner?
Kender du udtrykket less is more?
Dén, der har sagt det, fatter ikke, hvor vildt det er at få et par nye sko.
-Nu ved jeg det. En stor frugtkurv. -Malibu. Vi kan ikke sende gaver
til komitéen, det er imod reglerne.
Seriøst, hvem kan ikke lide at få en stor gul solsikke?
Hvorfor er det vi pakker? Hvorfor flytter de os til et andet rum?
Dine forældre er allerede på vej hertil for at få dig med hjem, og de aner intet.
Heller ikke dine.
Man kan ikke ødelægge sin audition ved at tale om den.
Og vi skal være ude af vores værelse i morgen, hvis vi ikke bliver optaget.
Tror du seriøst, de siger nej?
Tak, men nej tak? Godt forsøgt, prøv igen næste år? Hvad så?
Har den her sommer aldrig eksisteret? Skal vi skilles ad?
Aldrig se hinanden igen?
"Kæreste Brooklyn.
Det er så mange år siden vores storslåede duet på Times Square.
Men det har stadig en kærlig plads i mit hjerte."
"Min kæreste Malibu. Minderne om vores venskab
har opmuntret mig i mine ensomme stunder."
Og hvad med alle vores planer?
-Vores håb. -Og drømme. Vi kan ikke bare give op.
"Kære Brooklyn.
Store nyheder. Jeg har lige fået nyt job med fantastiske anmeldelser."
Bravo, søde. Så klarer vi begge to os godt. Jeg har fået en stor rolle,
og min klassiske dansetræning imponerer kritikerne.
Nej. Nu holder vi op. Ikke flere negative tanker.
Nej. Vi kommer begge to ind sammen.
Fordi vi er os.
Fra og med nu er det her værelse en dramafri zone.
Hvordan kan I være så rolige lige nu?
Hele vores fremtid bliver besluttet i det her øjeblik.
Vi må hellere sige farvel til hinanden lige nu og få tudet ud,
så jeg lydløst kan drukne mig i solnedgangen.
Sagde du virkelig "drukne?"
Rafa, der er lang tid til solnedgang.
Og vi får ikke besked før klokken tre, den er kun...
Gato!
Hallo? Aha.
Okay. Godt. Mange tak.
Vi blev optaget! Jeg skal ringe til mine forældre!
-Kan hun ikke. -Lad hende ikke.
Beklager, du kommer tids nok til at stå på egne ben.
Alt for hurtigt. Derfor skulle du på highschool herhjemme,
så vi allesammen kan være sammen, som familie.
-Fantastiske nyheder. -Vi er så stolte af dig.
Men glem værelsestingen.
Men I så os optræde. Brooklyn og jeg er en fantastisk duo.
Vi har så mange drømme, og vi er kun lige begyndt.
Ja, men du får masser af tid til en musikkarriere senere.
Efter highschool.
Jeg er her allerede og bor på værelse med Malibu. Det er perfekt.
Barbie, at bo på værelse med andre hen over sommeren er én ting.
-Malibu er ikke her fra byen. -Du har det perfekte sted at bo her.
Dit værelse.
-Men... -Men...
Beklager, skat, det bliver, som vi har sagt. Vi ses i aften.
Okay, piger, hvem er klar til en super episk fejring?
Lad mig se en masse hænder.
Hvor bliver de af?
Vi har et problem.
Et kæmpe problem.
-Mine forældre sagde nej til værelset. -Mine sagde nej til alting.
Jeg ved godt, at jeg sagde det til dem i sidste sekund,
på grund af det uheldshalløj, som er ægte, men de kan ikke bare skille os ad.
Nej, vi er et team.
Nu skal vi bare glemme vores drømme, som om de overhovedet ikke betyder noget.
Du er i sikkerhed nu.
Der må da være noget, vi kan gøre.
Når mine forældre siger nej, så er det nej.
Hvem taler jeg med lige nu? Da ikke Barbie "Malibu" Roberts.
-Hun giver aldrig op. -Også selvom det ikke giver mening.
Selvom hun er helt fra den, som et vanvittigt egern.
Det er vores fremtid. Har du virkelig tænkt dig at give op uden kamp?
Nej. Det har jeg ikke!
Okay, mine forældre, dine forældre, hvordan ændrer vi deres nej til et ja?
Præsentation af for og imod...
Se på diagram A, sektion B, paragraf to.
For kedeligt.
Lås dem inde i familiecamperen hele skoleåret?
Det er nok ulovligt. Nej, helt sikkert ulovligt.
Vi finder jobs til mine forældre i New York,
-og de lever lykkeligt. -Ikke praktisk, eller muligt.
Men New York er den vildeste by i verden.
Giv en hånd til NYC!
Vildeste? Jo, det er en cool by, men Malibu har...
Ja, ja, ja, strande, solskin, kål.
Men kunne vi gøre dem forelsket i denne by...
Og bevise, at det er det bedste sted i verden, vil de måske lade mig blive.
Og kan vi overbevise mine om at lade os bo sammen i vores hus...
Så er problemet løst.
Vi starter, når din familie kommer i dag.
Og hvis det ikke virker, låser vi dem inde i camperen.
Man skal da have en plan B.
George, Margaret, hvor er det dejligt at se jer igen, og høre, hvad I siger.
Sandt nok, Simone. Med al den jubel på Times Square
var det umuligt at føre en samtale.
-Klar til Operation Roomies? -Lad os gøre det.
-En missekat! -Skipper, se!
Chelsea, Stacie. Ikke så voldsomt.
Hun hedder Etta. Hun er meget sky.
-Ser godt ud. -Tak, d'damer.
Barbie, jeg mener Malibu har lavet snacks til jer.
-Har ikke vænnet mig til de kælenavne. -Heller ikke jeg.
Det var dejligt med hjælp i køkkenet.
Jeg kunne gøre det hver eneste dag.
Dejligt at have så mange mennesker.
Der er som regel meget stille her, alt for stille.
Mad!
Men vi har jo lige spist.
Det er vores gudbørn, Jackson og Jayla.
-De bor i nabohuset. -Hej.
Bare ignorér ham. Han er klam.
Vores fædre ser en kedelig film og sagde, vi skulle løbe over til jer.
De sagde også, at I måske skulle have en "snak" med dem senere.
-Undskyld al postyret. -Vi er vant til det hjemme hos os.
Hvor er du heldig. Jeg ville ønske, jeg havde en større familie.
Jeg kan huske, at du sagde, at du elskede at være enebarn.
-Hvornår? -I går aftes til Gæt og Grimasser-aften.
Da du bad os smutte, fordi vi ikke laver Gæt og Grimasser-aften.
Det tror jeg ikke, jeg har sagt.
Smut, vi laver ikke Gæt og Grimasser-aften.
Så godt, jeg er enebarn.
Det er okay, den klarer vi.
Er hun ikke betænksom, mor? Som om hun slet ikke er gæst.
Og jeg har ikke brug for megen plads.
-Klar til i morgen? -Jeg har planlagt hele dagen.
Lad mig finde min mobil.
I prøver at få de voksne til at skifte mening om skolen.
-Vi blev ikke født i går. -Helt ærligt.
Piger, det her er meget større end skolen, det er min drøm.
-Hvis vi nu ikke kan lide den drøm? -A la den,
hvor jeg var en stor candyfloss og Stacie var en klovn, og så spiste hun mig!
Barbie, vi har været sammen hele vores liv, og det vil du pludselig ændre på?
Vi er søstre, og jeg elsker jer. Det vil aldrig ændre sig.
Men Brooklyn og jeg,
vi er ved at bygge noget helt særligt op lige nu. Sig nu, I forstår det.
Kun hvis jeg bliver nødt til det.
Supertjekket dagsplan.
Operation "Vi elsker New York" er i vinkel.
Og toppen af Empire State Building,
hvor man kan se hele byen og den majestætiske Frihedsgudinde.
Det er lidt af en dagsplan.
Far. Det er "The Big Apple."
I bliver nødt til at tage en stor bid.
Mine damer og herrer, vi har forsinkelse på sporet.
Vi kører videre om cirka to timer.
Vi har nogle tekniske problemer.
Reparationen tager omkring to timer.
Den bedste by i verden, synes I ikke? Var I ikke vilde med den?
Jeg ved kun, at jo før vi kan komme retur til Californien, jo bedre.
Vores egern er ikke hidsige.
Og hellere trafikken end metroen.
Nu henter vi camperen.
Vi pakker sammen og får familien tilbage, hvor den hører til.
Vores egern er ikke hidsige. De er bare samlere.
-Jeg fik jeres besked. Hvad så? -De kan ikke lide vores egern.
Fokusér. Vi må finde en anden måde at vise dem på, hvor vigtigt det her er for os.
-Nu ved jeg det. -Hvad ved du?
Vi laver et show.
Om, hvor meget det betyder for os at være sammen.
At vi ikke kan forestille os ikke at være "os" mere.
Det var dybt.
Men at komponere og øve kræver tid, vi ikke har.
-Dengang jeg var en niñito... -Nu begynder han.
...sagde min abuela: "Livet er smukt, men det er ikke nemt.
En dag banker problemerne på din dør,
og så er der solamente én ting at gøre:
-Hold dem hen så længe du kan." -Siger din bedstemor sådan noget?
Oversættelsen er måske frit fortolket, men omtrent.
Mine søstre kan hjælpe. Dine forældre
kan holdes beskæftiget af mine. Operation "Hold Dem Hen" er i gang.
Er det godt nok til din abuela, er det godt nok til os.
Jeg tror, vi er parate.
Hvordan kan to piger have så mange ting?
Og hvorfor holder I pause?
Det er jo os, der gør alt arbejdet. Det her kræver en forklaring.
Ja, det gør.
Så hvis I vil være søde at sætte jer på jeres pladser...
Så er det showtime.
At komme hertil er en drøm, der gik i opfyldelse.
Men vi vidste ikke, det ville blive starten på et helt nyt eventyr.
Se! Det er de piger, der væltede bygningen på Times Square.
-Vil I skrive på min T-shirt? -Må jeg få en selfie?
Hvor er I bare søde.
Men vi gjorde det ikke for berømmelse eller opmærksomhed.
Vi optræder, fordi vi elsker det. Og fordi vi tror på os selv.
Vi ønsker kun, at vi må blive ved med at lave musik.
Få nye drømme til at gå i opfyldelse. Og gøre det sammen.
For vi kan ikke forestille os et liv bedre end dét.
Åh, lad os bli'
Vi' på vej mod stjernedrømme
Vi kan klare alt Bare vi er sammen
Fremtiden er vores nu
Vi' på vej, vi' på vej
Lad os blive sammen nu
Svar os nu, svar os nu
Vi' helt perfekte samm'n, Det fryd og gamm'n, det' stort
Og vi vil ikke skilles ad
Sig nu ja
-Nå? -Hvad synes I?
At I har kørt jeres forældre rundt i manegen.
Og har lagt planer bag vores ryg.
Sådan noget gør man ikke i vores familie.
Heller ikke i vores.
Barbie, vi ved, du er ved at blive voksen og vil tage egne valg.
Men vi holder aldrig op med at ville beskytte dig.
Det er vores opgave. Som vi elsker.
Hvornår man skal gøre plads er ikke nemt at vide.
Selvom I ikke altid forstår hvorfor, så er forældre nødt til at sige nej.
Men engang imellem...
...siger de også ja.
Især når de har udført så flot et stykke arbejde, som vi har.
-Superflot. -Godt gået.
Mener I det? Må jeg godt blive?
Vi kan da ikke adskille et så talentfuldt team.
Må Malibu så godt bo hos os?
-Hun laver faktisk gode snacks. -Vores hjem er Barbies hjem.
Jeg mener Malibus hjem. Jeg får aldrig fat i det.
Men der er betingelser, unge dame. Du ringer til os hver eneste dag.
Og du kommer hjem i alle ferier og fridage.
Og Barbie, jeg mener Brooklyn, er altid velkommen.
Kan godt se, hvad du mener.
Ja, ja!
Jeg er ked af at afbryde festen.
Nu må de californiske Roberts vende næsen hjemad.
Camperen er blevet stjålet!
Nej, den er blevet slæbt væk.
Man må ikke parkere her efter seks, og pladsen er lukket til i morgen.
Overnatning i vores hus!
Tekster af: C. H. Engelbrecht