Det' en drøm Alting kan ske nu
Vi er stjerner, vi er en duo
I harmoni skaber vi to magi
-Det' os to -Vi har hinanden
Vi styrer verden når vi' i stereo
Der er fart på Kom, baby, here we go
Dig og mig, i spotlight og rampelys
-Det' os to -Vi har hinanden
Det' os to
-Kykliky! -Jeg er oppe!
Var det en hane?
Det er min far, der galer som en hane.
Han har galet familiens campingtur i gang, så længe jeg kan huske.
I er så underholdende.
Kalkuner, haner, hvad bliver det næste?
Stå ret, campister. Vi tager af sted om 0030 minutter.
-Nul, nul, hva' for noget? -Hans udgave af militærtid.
Vi kører om en halv time mod lejrpladsen.
Hvor der ikke er andet end frisk luft, som blæser vores kreative blokeringer væk
og sender en sød brise af inspiration i stedet.
Vi kommer tilbage afslappede, genopladede og med en helt ny sang.
Wauw. Fem ud af fem stjerner.
Jeg har læst tonsvis af online-anmeldelser
på det sted, vi skal hen, men din beskrivelse er bedst.
Du har fået den her bypige til at glæde sig til den store vildmark.
Kom nu, far. Mor er på pigetur, så vi er ansvarlige for tjeklisten.
Fint. Tjek I bare, men jeg ved, at jeg har pakket det hele.
-Fint. Soveposer? -Tjek.
-Telte? -Tjek.
Grill, chili, boller, hotdogs, skumfiduser?
Tjek, tjek, tjek, tjek.
Ingen glemmer skumfiduser til en campingtur.
Jeg har gjort det her, før I blev født. Kan vi køre?
Hej. Jeg skulle lige til at banke på.
Daisy, Ken! Jeg har bare savnet jer så meget.
Det er hundrede år siden.
Hej, undskyld, vi kommer for sent.
Gør I ikke. Men kører vi ikke om 90 sekunder,
tager trafikken timer. Medmindre I vil gentage sidste tur.
Nej!
-Hvad skete der sidst? -Trafikprop. Fem timer.
Radioen spillede kun muzak. Jeg har stadig mareridt.
Vi nåede det lige.
Tre, to...
Kykliky...!
-Bare rolig, det var sidste hanegal. -Indtil nu min yndlingsting ved camping.
Men jeg var gerne forberedt.
Da I piger var små,
kørte vi fem minutter, før I snorksov allesammen.
Og nu er I blevet så store.
Nå, hvem vil vælge musik til turen?
Jes! Så skal vi høre lækker muzak.
Og færdig! Vi klarede det.
-Slet ikke tosset, vel? -Det var nemmere end jeg troede.
Du er et naturtalent,
ligesom du er med chilidogs, vil du hjælpe med aftensmaden?
Så kan vi også få lidt far-datter tid.
Selvfølgelig. Jeg har bare ikke lyst til at hakke løg, det er din tjans.
Ja, du vil ikke græde over tilbehør. Ses ved grillen.
-"Kun for søstre"-traditionen? -Blomsterkroner?
-På vores sted? -Kommer du med?
Jeg kan ikke sige nej til de ansigter, om så jeg ville,
og det vil jeg ikke. Vi ses, når jeg har hjulpet far.
Barbie, kan vi tale sammen?
-Ja da! -Ja da!
Nå ja, ikke mig, dig.
Jeg sætter bare lyskæden op.
Se det for dig. Bare dig og mig i kajakker på vores yndlingssø.
Og høre om alt i skolen og på stranden. Jeg skal bare vide det hele.
Jeg har jo heftigt sladder. Men jeg tager lige en løbetur først.
-Skal vi mødes på søstien bagefter? -Helt sikkert. Vi ses.
Wauw. Du er virkelig et naturtalent.
-Og hurtig. -Helt seriøst?
-Det er... -Chikt? Helt enig.
Jeg kalder det camping couture.
Hun går meget mere op i det her, end jeg troede.
Hvad er dine store campingplaner?
Jeg tænkte, om vi skulle vandre på egetræsstien.
Bare os to?
Se på udsigten, mens du fortæller om New York?
-Barbie, er du klar? -Jeg kommer, far.
Det lyder dejligt, Ken.
Skal assistere kokken nu, men vi ses på stien senere.
Jeg har grahamskiks, chokolade, skumfiduser, løg og boller,
men ingen chili og ingen hotdogs!
Seriøst?
Hvad skete der for tjek, tjek, tjek og tjek?
Du må ikke sige det, jeg vil høre på det for evigt.
Jeg er tilbage om 0060 minutter!
Er alting i orden?
Jep. Han glemte bare nogle madvarer,
og det er også en campingtradition.
-Hvor skal du hen? -Solklippestien.
Den får super anmeldelser,
og jeg har solcreme, myggespray, snacks, min lykkekuglepen og en notesbog.
Så når inspirationen rammer, er jeg topklar.
Sangskrivning på Solklippen lyder fantastisk.
-Jeg er med. -Skulle du ikke møde dine søstre?
Jo, men min far er ikke tilbage før om en time,
og det bliver sikkert til to, mindst.
Så jeg har masser af tid.
Jeg tager til Solklippen, laver blomsterkroner,
kajak med Daisy, vandre med Ken, griller med far...
Og det er alt for mange mennesker og alt for mange ting og alt for lidt tid.
-Hvad skal jeg dog gøre? -For det første, slap af.
For det andet: Stol på din Barbie "Malibu" Roberts-fleksibilitet.
Måske kunne du kajakke med både Daisy og Ken? Slå to fluer med ét smæk?
Det er ikke fluer, man sådan kan smække.
Det er to venner, tre søstre og en far.
Mennesker, som har bedt om alenetid med mig,
og jeg har allerede sagt ja. Jeg kan jo ikke svigte dem.
De vil forstå det.
Bare ring til dem, og...
Nu ved jeg det!
-Jeg laver en Brooklyn. -En hvad for en?
Timer med dagslys divideret med antal mennesker, og slam.
Det perfekte tidsfordelingsskema,
og min timer viser, hvornår jeg skal møde den næste.
Så kommer jeg til at se alle i lige lang tid.
Det er totalt fair og alle bliver glade.
En "Brooklyn," på grund af skemaerne.
Jeg er imponeret, og smigret, men er det nu det, du har lyst til?
Ja, jeg er sikker.
Men skal jeg holde mig til skemaet,
så må jeg nok droppe at gå med til Solklippen.
Jeg har det fint med at gå alene.
Mig og naturen har meget, vi skal have indhentet.
Okay, Solklippe, imponér mig.
Er dét det hele? Det kan da ikke passe.
Fem stjerner?
Det er da allerhøjst to.
Men nu er jeg her. Så gør din ting, natur.
Inspirér mig.
Ingen stjerner!
Klar til at lave blomsterkroner?
Ja!
Godt. Men først skal vi lige snakke om noget meget alvorligt.
Skal vi holde os til traditionen, eller skal vi ændre farverne?
Traditionen!
Jeg har fundet mælkebøtter.
-Hvad vil du så ønske dig? -Jeg ønsker mig...
-Hvad var det? -Det der? Ingenting.
Bare en påmindelse om, at jeg ikke må glemme de ting, jeg skal... huske.
Chelsea, du må godt få det første ønske.
Det er jo den, der finder blomsten, der skal ønske sig noget.
Det ved jeg godt, men nogle gange er traditionerne alt for traditionelle.
Vi pepper det lidt op. Jeg kommer om lidt.
Er det bare mig, eller var det der underligt?
Underligt.
Barbie? Er du her?
Jeg er her!
Tog bare en genvej, igennem en busk.
-Er du klar? -Ja.
Bortset fra,
at jeg ikke kan koncentrere mig, før vi får den gren filtret ud af dit hår.
Og så holdt Scottie poolparty uden at fortælle Joe det, samme aften.
Alle kaldte det en seriøs maveplasker. Jeg ville ønske, du havde været der.
Også mig. Der er ikke så meget poolparty-drama i New York City.
Wauw, det her sted er fyldt med minder.
Kan du huske "Big Blue?" Alle drillede os med den gamle kajak,
men vi krydsede målstregen først, og...
-Hvad var det? -Min telefon.
Der laver telefonlyde. Den dinger altid.
Har du fået strakt ud? Efter en løbetur er udstrækning supervigtigt.
Rigtigt, og jeg missede faktisk yogatimen i går,
men naturen er meget bedre end et studie.
Lad os gøre det sammen.
Mit dingeri skal ikke forstyrre dig, det er ikke godt for dine baglår.
Jeg skal lige...
Wauw. Det havde jeg brug for.
Hej. Hvordan går det?
Ikke dårligt. Jeg skal klart have flere timere i fremtiden.
Hvad med Solklippen?
Ikke nogen sol, stenen er hård, og det ser slet ikke ud som på billederne.
Det er da totalt uinspirerende.
Du skal gå et andet sted hen.
Du har ret, men alle på nettet er helt vilde med det.
Så jeg hænger ud lidt længere, inspirationen kommer vel før eller siden.
Av! Er du okay?
Jep, naturen og mig lærer virkelig hinanden at kende i dag.
Det gør lidt ondt, men kan jeg gøre alle glade,
er det det hele værd.
Apropos, så må jeg løbe, jeg skal mødes med Ken. Vi ses.
Hov! Hvor har du fået den fra?
Det er min lykkekuglepen. Hit med den.
Sagde du lige nej?
Næ nej. Kom så tilbage med den.
Jordegern kan slet ikke skrive!
Den sidste på toppen, får ingen skumfiduser.
Hvorfor var du så længe om det? Havde du glemt vejen herhen?
Aldrig. Og pas nu på...
Gamle Stubbe.
Han får dig hver eneste gang.
-Jeg vandt! -Jeg vandt!
-Skal vi sige uafgjort? -Vi siger uafgjort.
Jeg vandt altså det spil.
Nej. Vi trak begge to en joker på præcis samme tid,
-Kom først! Chelsea har kikkert! -Du, hun, hvad?
Hver gang vi er her, mangler vi kikkerter, jeg henter dem lige.
Jeg har dem.
Tak, og undskyld jeg kommer så sent.
Køen i supermarkedet var lang som en dårlig skolekoncert.
Men ikke en af dine, skat.
Godt forsøgt, far.
Ærlig talt, nogle af børnene i koret kan jo slet ikke synge.
Men du fatter ikke, hvad jeg oplevede i den butik
Og jeg sagde, "Det er mine tomater."
Så kom hans mor, og han slap endelig på min kurv.
Det var en utrolig... lang historie om grønsager.
Hvem skulle tro, at tomater var i så høj kurs?
De er stjernerne i en god salat.
Lad os så få de her på grillen.
Hvad siger du til ost på en chilidog?
Dine søstre elsker det, men jeg ved ikke rigtig.
-Hvor er du? Vi venter. -Vi skal i gang med kronerne.
Ja, jeg er på vej. Jeg skal bare...
Nu har jeg strækket ud.
-Er du på vej? -Det er jeg, men...
Vi har altså ikke brug for de kikkerter. Du ser godt ud.
Jeg mener, udsigten ser godt ud uden dem.
Det er ikke det, jeg er bare...
-Hvor blev du af? Det er chilitid. -Allerede?
Okay, jeg kommer om lidt.
Sæt farten ned, din kuglepensnupper!
Undskyld, hvad foregår der her?
Er du blevet vejviser for mig?
Se, dét er fem stjerner værd.
Okay, du kan umuligt have snuppet min kuglepen
for at føre mig til det her sted, som ikke var på nettet.
Og ja, jeg taler med et jordegern lige nu, som ikke aner, hvad jeg siger.
Men tusind tak.
Bliv, hvor du er.
Brooklyn! Hvor er det bare godt at se dig.
Nu er vi faret vild sammen.
Ja. Jeg er ikke faret vild.
Så det er kun mig.
-Kan du finde tilbage til lejrpladsen? -Jep, det er den vej.
Det er den bedste nyhed, jeg har fået hele dagen.
Vil du forklare, hvorfor du for vild og sad på en træstamme?
Jeg var sammen med én, og ding, hen til næste, så ding, ding.
Så kunne jeg ikke huske, hvor jeg skulle hen eller hvordan.
Jeg skulle have lyttet til dig og været ærlig over for dem.
Vi skulle have været sammen alle sammen. Jeg fik nærmest ingen enetid med dem.
Mit forsøg på en "Brooklyn" var et stort flop.
Tja, jeg er jo super-unik,
men du skulle bare have lavet en "Malibu." Tage det hele som det kommer.
Skemaer, tjeklister, de kan være gode. Men det er ikke godt for alle.
Du bliver nødt til at finde din egen vej,
ellers snupper et meganuttet egern din lykkekuglepen
og får dig til at jagte den igennem skoven.
Er din kuglepen okay? Jeg ved, hvor glad du er for den.
Pointen er, at vi begge to bruger en hel dag på at løbe rundt
og gøre det, der er godt for alle andre, men ikke os.
Det handler om balance.
Ja. Jeg elsker at være der for venner og familie, men nogle gange
kan jeg ikke nå det hele, og det er okay.
Og den her tur skulle jo være ren afslapning,
men nu er jeg bare totalt udmattet...
Måske skulle vi arbejde en lille smule på din balance.
Barbie, vi har ledt efter dig.
-Jeg ringede, du svarede ikke. -Hvor er din krone?
-Hvorfor løb du væk? -Du kom ikke tilbage.
Vi spillede ikke færdigt. Kom der noget bedre?
Hvad var det med din telefon?
Kykliky!
Det virkede.
Malibu, sagde du ikke, at du ville sige noget,
som du ikke fik sagt, og nu ville være et godt tidspunkt at sige det?
Tusind tak, Brooklyn, for den unikke introduktion.
Ja, jeg har dummet mig i dag.
Men kun fordi jeg lovede noget, jeg virkelig gerne ville holde,
fordi I alle betyder så meget for mig.
Jeg skulle have foreslået at slå flere fluer med ét smæk,
men mine fluer, det er jer, skulle ikke have smæk, for det ville ikke...
Hanegal er ikke godt for stemmelæberne.
Jeg prøver at sige undskyld.
Den her tur er bare ikke lang nok til enetid med jer alle sammen,
men vi kan jo alle sammen hænge ud sammen.
Bortset fra, at det jeg har brug for at gøre lige nu,
er at arbejde på den nye sang med Brooklyn.
Ja, det forstår vi godt.
Du burde have turdet sige det til os før.
-Præcis. -Hundrede procent.
Men bare vi får lov til at høre jeres nye sang.
Dét er et løfte, jeg kan holde.
Nu, hvor der er styr på det, gider I så hjælpe med salaten?
De lækre tomater skærer ikke sig selv i skiver.
Jeg skal nok hjælpe.
-Ken, vil du med på kajaktur? -I hvert fald.
-Kan du huske Big Blue? -Vi laver blomsterkroner til alle.
Det var det bedste hanegal, jeg har hørt.
Pudsigt, for det var ikke planlagt. Der var jeg faktisk ret impulsiv.
Og nu til aftenens sidste tradition: Spøgelseshistorier.
-Brooklyn og jeg starter. -Gør vi?
Men vi har jo ikke forberedt en historie. Nå, lige meget.
En gang for længe siden...
Jeg tror, vi er okay nu.
Godt, for jeg kan høre skumfiduserne kalde på mig.
FORTSÆTTELSE FØLGER...
Tekster af: C. H. Engelbrecht