Det' en drøm Alting kan ske nu
Vi er stjerner, vi er en duo
I harmoni skaber vi to magi
-Det' os to -Vi har hinanden
Vi styrer verden når vi' i stereo
Der er fart på Kom, baby, here we go
Dig og mig, i spotlight og rampelys
-Det' os to -Vi har hinanden
Det' os to
Hvor nuttet. Hvordan kan de være venner?
Ja, vildt, ikke?
Umage Dyrepar er det bedste. Hvordan mødtes de?
Hvor er det bare frustrerende.
Handler-websiden skal jo annoncere,
hvilken musical vi skal lave, men indtil videre ingenting.
De kan da ikke sige, der er audition uden at sige til hvad.
Jeg har tjekket hvert femte minut, men det stopper lige nu.
Det mente jeg ikke. Jeg måtte bare have det ud.
Og sendt. Ansøgningen til The Barbies optræden
på Californiens Musik- og madfestival er afsted.
"Tusind tak, Rafa. Du er en fantastisk manager.
At spille på den festival er vores største drøm."
"Helt okay. Jeg bruger mit liv på at føre jer to piger mod stjernerne."
Men en anerkendelse for mit hårde arbejde...
En ged og et egern? Tak, Daisy.
Hvordan kan de være venner?
Godmorgen, alle sammen.
Hallo? Juhu?
Hvad siger du, Buddy? Har vi ikke flere broffins?
-Hvad? -Hvad?
Bare sjov. For at få jer væk fra mobilerne til lidt ægte kontakt.
Nu må I vende tilbage til afhængigheden af robotterne i jeres hænder.
Antydede hun, at vi er afhængige af vores telefoner?
Det passer overhovedet ikke.
I må lige se den her video med elefantungen, som Skipper lige har...
Måske har Epiphany en pointe.
Jeg føler mig set, men også eksponeret. Brooklyn?
Måske er min browser ustabil. Jeg må hellere reboote den.
Måske er det os, der trænger til et reboot.
Lægge vores telefoner væk og være lidt sammen i stedet for.
Så er vi Team Skærmfri.
Jeg elsker det.
Umage Dyrepar er nuttede,
men de må ikke være højdepunktet på min weekend.
Det bliver som en elektronisk detox. Godt for sjælen og for huden.
Team Skærmfri, mens vi er på Buddys.
Hvorfor stoppe dér? Ingen skærm på togturen, når vi skal hjem.
Er det alt?
Hvad med en ekstra time, når vi er kommet hjem til Brownstone?
Jeg er ude.
Men vi er jo Team Skærmfri. Ikke Team Næsten Skærmfri.
Jo hurtigere jeg ved, hvilket show, der sættes op, jo hurtigere lærer jeg sangene.
Det er sådan jeg gør.
Jeg er online igen.
Titlen på dette års forårsmusical bliver
"meldt ud snarest."
Det show kender jeg ikke. Har det vundet en Tony?
Fint, jeg er på.
Du skal ikke styre mig. Og for at bevise det:
Team Skærmfri i 24 timer!
Hvad? Hvis vi skal gøre det her, så gør vi det 100 procent.
Latte, te, decaf-kaffe og boblevand med citron er på vej.
Chokerende præcist, som sædvanlig,
men faktisk har vi noget til dig i stedet for.
Dem beholder du. Vi kommer tilbage efter dem om 24 timer.
Jeg har inspireret dem. Det kan jeg godt lide ved mig selv.
Nå, team, hvad skal vi lave? Biffen, butikker, eller burgere?
Jeg er med på alt, men skal ud med Gato først.
Han skal have nye lugte hver dag, ellers bliver han gnaven.
Wauw. Uden min telefon,
er det som om jeg ser Central Park for første gang.
Jeg kunne blive her hele dagen.
Også mig. Men mere end en time, og så går Gato amok på alle de egern.
Vi skal da gå i biffen.
Vent, er en storskærm også forbudt i Team Skærmfri?
Så længe det ikke er vores telefoner, er det nok okay.
Jeg vil så gerne se den der med babyen, der også er hemmelig agent.
Ja. Jeg tjekker lige, hvornår den går.
Nå nej, ingen telefon.
Vi tjekker tider, når vi kommer derhen.
Jeg finder ud af, hvilket tog vi skal med.
Tænk, at jeg glemte det så hurtigt. Robotterne har fået tag i os.
Brooklyn er metro-eksperten, hvilket tog skal vi tage?
Brooklyn?
-Brooklyn! -Hvad?
Er du okay? Du er ikke helt til stede.
Nej, jeg har det fint. Fint.
Det eneste jeg kan tænke på er, at jeg ikke skal tænke på forårsmusicalen
og min telefon, men byen gør det ikke nemt.
Så lad os komme ud af byen og tage på campingtur!
Det er en fantastisk idé. Omgivet af naturen, der er masser af lave.
De 24 timer kommer til at flyve af sted. Den er jeg med på.
Okay, ja. Også mig.
Beklager, piger, Gato og jeg er bydrenge, vi er ikke campingtyper.
Rafa, du og Gato må være en del af programmet. Det er Team Skærmfri.
Og resten af os er campingeksperter.
Vi skal nok vejlede og skaffe udstyret. Du skal bare dukke op.
Fint, men hvis vi ikke føler os godt tilpasse, så smutter vi tilbage til byen.
Floffede souffléer!
Rafa skal ikke bruge cafeens telefonnummer som arbejdsnummer.
Dine beignetter er klumpet sammen. Hvad er der sket?
En fyr har lige ringet og spurgt efter Rafa og The Barbies.
Noget med at optræde på en stor musikfestival.
Har The Barbies fået et job? Fortæl.
Det her nummer er til franske kager, ikke til showbusiness.
Men jeg kan huske noget med, at Rafa skulle ringe inden seks,
ellers ville de miste deres plads. Og nu au revoir.
Jeg må bage, så jeg kan rette op på mine beignetter.
Tak, fordi du spørger, Stefan.
Epiphany har skabt en situation, som Epiphany her
må løse ved at finde Rafa og pigerne før seks,
men jeg har deres telefoner og jeg ved ikke, hvor de er.
Jeg må meditere.
God idé, og bagefter går vi hen til parken,
-for der er Rafa. -Cool.
Vent, hvad sagde du?
Rafa ville gå tur med Gato, ellers ville han blive gnaven.
Det stemmer, jeg har været hundepasser.
Stefan, du er en fantastisk mimer. Lad os tage ud og finde dem.
Ups. Epiphany glemte Rafas telefon, men Epiphany her huskede den. Kom med!
Hvorfor har jeg ikke fået besked om kostumeskift?
-Jeg sagde, det betød noget. -Kom.
Lad os tage tilbage til byen, hvor mine tøjvalg er passende og beundret.
-Vent! -Lad være.
-Du må ikke gå. -Fint.
Men nu, hvor vi allerede har misset tøjstilen,
hvad vi skal så lave?
Først én af de mest forfriskende og afslappende aktiviteter, der findes:
En vandretur. Du vil elske det.
Hvad du end sælger, vil jeg ikke købe, makker.
Måske vil det her hjælpe.
Jeg sagde, har du set dem?
Ja, men de gik for et stykke tid siden.
Du må ikke give op. Vi skal nok finde dem.
Hvor tror du, de er er gået hen nu?
I biografen. Af sted!
Hvorfor forstår du alt, jeg siger, når ingen andre gør?
Fordi jeg forstår dig, Stefan.
Udsigten er fantastisk herfra. Skynd jer. I skal se den...
En telefon?
Nej! Den skal ikke styre mig, den skal ikke styre mig...
Selvfølgelig. Det er en mønttelefon. Den har ikke virket i årevis.
Brooklyn!
Hej, piger. Hvor er Rafa?
Jeg... er på vej.
Kan vi sige, at "vandretur" er et andet ord
for en lang, udmattende bjergklatring, som hverken er forfriskende eller afslappende?
Fra nu af holder Gato og jeg os til vores almindelige gåture i en helt flad park.
Så vandreture er ikke lige din ting.
Men det næste vi skal er totalt noget for dig.
Ja, jeg tror ikke, vi viser den film.
Jeg ved det. Men den måde, du beskrev Malibu på, var ret mystisk.
-Niks. Den film viser vi så heller ikke. -Det er vores venner, har du set dem?
Nej. Hvorfor spurgte du mig ikke bare?
Det gjorde jeg også!
-Hvad var det, han sagde? -En masse virkelig søde ting.
Mit ser altså ikke sådan ud.
Hvor længe skal vi stå sådan her?
Helt sikkert. Det er i hvert fald et valg?
Tiden er snart gået og vi har tjekket alle vegne.
Hotdogvognen, pizzavognen, pretzelvognen og to pitavogne uden held.
Bortset fra pitaerne. De var virkelig lækre.
Epiphany, der er du.
Jeg måtte tage et opkald til for Rafa,
og mine æbletærter er nu blevet til æblefritter.
Fik du hans nummer denne gang? Hvad sagde de?
De var assistenter til den første monsieur, der ringede,
og jeg sagde, at den her linje kun var til eclair-nødstilfælde.
Fjern dem. Jeg kan ikke bære at se på dem.
C'est impossible.
Nødstilfælde! Selvfølgelig.
Da Brooklyn arbejdede her, gav hun sin mors nummer som nødkontakt.
Her er det!
Hej, fru Roberts, det er Epiphany.
Alt er okay. Men ved du, hvor Brooklyn og de andre er?
Er de? Tusind tak.
Sådan. Men vi må skynde os, vi har kun en time.
Fra wow til wauw. Vi er ved at lære det, ikke, Gato?
Jeg har ikke skænket min telefon en tanke, siden vi kom herop.
-Heller ikke mig. -Jeg sagde, en campingtur ville virke.
-Man behøver slet ikke en telefon, vel? -Nej.
Så nu hvor vi bydrenge kan mærke den her camping-vibe, hvad er så det næste?
Skal vi så lægge os ned og slappe af i vores lækre telte?
Undskyld? Hallo?
Er det nu tid til at lægge os ned og slappe af i vores telte?
Åh nej. Det er præcis sådan han gør, når han ser
et egern!
Maden!
Kom tilbage!
Det er vores mad!
Stop!
Hej, må jeg godt låne din telefon i to sekunder?
Ja, men jeg har ikke haft signal hele dagen.
Nej, der er ingen bjælker.
-Må jeg prøve at finde et netværk? -Det gør du bare.
Det er et forsøg værd.
-Hvilken vej skal vi gå? -Giv mig et øjeblik.
Min "venne"-sans fører mig... den vej!
Det her er ligesom at vandre, bare hurtigere, og derfor værre.
De slipper væk!
Gato, sådan. Når vi kommer tilbage til byen,
så har de Central Park-egern bare at vise noget respekt.
-Det her er Brooklyns yndlings. -Vent, hvor er Brooklyn?
Så langt, så godt.
Kom så, kom nu med det signal!
-Brooklyn. -Din fornemmelse var rigtig.
Det er den altid.
Jeg kan kende den falset hvor som helst. Gato, find Brooklyn!
Sådan.
Kom til mama.
Dette års forårsmusical er...
Brooklyn? Er du okay?
Jep. Det er kun min stolthed, der har fået et knæk.
Ja, vi er Team Skærmfri, men der dukkede telefoner op over det hele.
De lavede sjov med mig. Så var der én, der havde én,
jeg kunne ikke modstå. Jeg klatrede op i træet,
og det var hårdt, sad på en gren
og endelig kom der nogle bjælker, men så knæk, og...
Ja. Det er ikke mit bedste øjeblik.
Og jeg nåede ikke engang at kigge på Handlers hjemmeside.
Jeg er bare glad for, at du er okay.
Hvis du virkelig må vide, hvilken musical det er,
så bare kravl op igen og tjek.
Jeg tror, at én gang var nok.
Desuden kan det godt vente, den her tur skulle jo handle om os.
Jeg afleverer den her, og så ikke flere telefoner før i morgen. Uanset hvad.
I skal bruge en telefon lige nu!
Rafa, du fik et opkald om, at The Barbies skal synge på en festival.
Men hvis du ikke bekræfter inden seks, så mister I pladsen.
-Kom vi med? -Kom vi med?
Ring nu. I må fejre det senere.
Ikke noget signal! Det er derfor, jeg bliver i byen.
Vi har da én mulighed.
Jeg siger jo, jeg skal føre jer mod stjernerne.
Men hvordan kommer du derop?
Brooklyn knækkede den nederste gren. Eller, grenen knækkede bare.
God idé, Stefan.
Det med, at vi skulle skabe ægte kontakt?
-Ja? -Nu er det tid.
Rolig, alle sammen.
Mærk vores forbindelse. Mærk balancen.
Vi kan godt klare det.
Tak, Gato.
Lad os prøve en gang til.
Der er stadig ingen forbindelse.
Okay, manager på et højt plan, ræk ud mod stjernerne.
Der er forbindelse!
-Ja! -Du gjorde det!
Du er fantastisk!
Du har ét minut!
Den ringer!
Den ringer stadig!
Hallo? Det er Rafa, manager for The Barbies?
Aha, ja. Tusind tak.
The Barbies er booket!
Sådan!
Der var 30 sekunder tilbage. Vi er et godt team.
Hallo? Manager i et træ? Kunne man få lidt hjælp til at komme ned?
Er der nogen? Ingen?
Har den her tingest en elevator?
Jeg har ikke tænkt på forårsmusicalen en eneste gang siden træhalløjet.
Men nu er jeg tilbage igen.
Jeg fandt en pose, som de egern ikke fik. Stop tankerne og tag dig en snack.
Meget bedre.
Et sind i balance er en vidunderlig ting,
også selvom Stefan og jeg hørte nogle elever tale om musicalen på caféen.
Men jeg kan ikke huske navnet på den.
Nå ja. Er du sikker?
-Nå ja, det er Dans... -Dans, historien om danseren, der danser?
Lige præcis!
Åbningssangen er fantastisk!
Et lækkert mix af hiphop, broadway og klassisk musik på samme tid.
Jeg finder det på min telefon...
Nå nej.
-Brooklyn! -Jeg spiller den for jer i morgen.
Jeg må indrømme, al den camping og ægte kontakt,
det kunne jeg godt vænne mig til.
Nej! Dig vil jeg i hvert fald ikke i kontakt med!
Så er det nok!
Jeg skal væk herfra! Gato, vi smutter tilbage til byen!
-Rafa! -Rafa!
Oversat af: Nina Aller Christrup