Hei! Hei!
Unelmista tehdä voi totta
Ollaan mitä vain tahdomme olla
Ja niin kuin taika toimii tämä homma
Se toimii
Yhdessä jammaa
Stereoina rokkii me soitetaan
Pidä kiinni hei, nyt me lauletaan
Maineeseen käy matkamme varmaan
Se toimii
Yhdessä jammaa
Se toimii
Onpa söpö.
Miten on mahdollista?
Sanos muuta. Oudot eläinparit ovat niin parasta.
Miten ne edes tutustuivat?
Tosi turhauttavaa. Handlerin sivuston pitäisi ilmoittaa,
milloin kevätmusikaali tulee, muttei vieläkään mitään.
Koe-esiintymiset ovat kalenterissa, muttei kerrota mihin niillä pyritään.
Olen tsekannut sen viiden minuutin välein, mutta se loppuu nyt.
Ei oikeasti. Kunhan päästin höyryjä.
Tarjous lähetetty -
The Barbiesin esiintymisestä Kalifornian musiikki- ja ruokafestareilla.
"Kiitos, Rafa. Olet niin hyvä manageri.
Festariesiintyminen on unelmien täyttymys."
"Eipä mitään. Elän sitä varten, että saisin vietyä teidät huipulle.
Tosin pieni tunnustus kovasta työstäni…"
Vuohi ja orava. Kiitos, Daisy.
Miten tuo on mahdollista?
Huomenta, kaverit.
Haloo?
Mitä, Buddy? Broffinit loppuivat?
Mitä?
Vitsi. Piti vain irrottaa teidät somehuuruista todelliseen yhteyteen.
Nyt voitte palata takaisin noiden pikku robottien orjiksi.
Sanoiko hän, että kännykkämme määräilevät meitä?
Niin ei todellakaan ole.
Teidän pitää nähdä tämä pikkunorsuvideo, jonka Skipper…
Ehkä siinä on vähän perääkin.
Nyt minut nähdään, kai liiankin selvästi.
Brooklyn?
Ehkä selain on hidas? Uudelleenkäynnistys.
Hei. Käynnistetään meidät uudelleen.
Irti kännyköistä ja todellinen yhteys toisiimme.
Niin kuin Tiimi Ruutulakko.
Ihanaa.
Eläinkaverukset ovat söpöjä, mutta ne eivät voi olla visiittini huippukohta.
Olen mukana.
Kuin elektroninen detox. Sielu ja hipiä tykkäävät.
Ruutulakko niin kauan kuin ollaan kahvilassa.
Miksi vain täällä? Ruutulakko jatkuu kotimatkalla.
Siinäkö kaikki?
Tunti lisää sen jälkeen, kun ollaan perillä Brownstonessa.
En minä.
Mutta se on Tiimi Ruutulakko.
Ei kolme neljästä ruudusta.
Mitä pikemmin tiedän musikaalin, sen pikemmin opin laulut,
ja sen valmiimpi olen koe-esiintymiseen. Se kuuluu asiaan.
Yhteys palasi. Kevätmusikaalin nimi on…
"Ilmoitetaan piakkoin".
En ole kuullutkaan. Voittiko se Tonyn?
Kuulkaas… Olen mukana.
Sinä et enää pomota. Todisteeksi -
Tiimi Ruutulakko vuorokauden ajan.
Mitä? Jos kerran aloitetaan, niin tehdään kunnolla.
Latte, tee, kofeiiniton ja sitruunalimonadi. Tulossa.
Ällistyttävän oikein, kuten aina, mutta meillä onkin nyt jotain sinulle.
Ole hyvä. Pidä ne tallessa vuorokauden ajan.
Sain heidät innostumaan. Siitä tykkään itsessäni.
Mitä tehtäisiin? Leffaan, kioskille, syömään?
Kaikki käy, kunhan ensin ulkoilutan Gaton.
Sen pitää haistella joka päivä jotain uutta.
Vau. Ilman kännykkää tuntuu kuin näkisin Keskuspuiston ekaa kertaa.
Voisin olla täällä koko päivän.
Samoin. Mutta ennen pitkää Gato alkaa jahdata oravia.
Pitäisi mennä elokuviin.
Lasketaanko valkokangaskin ruuduksi?
Kaikki, mikä ei mahdu kännykkään, on ihan okei.
Olen aikonut katsoa sen, jossa on vauva, joka on salainen agentti.
Katson, milloin se tulee.
Ai niin. Ei kännykkää.
Katsotaan ajat paikan päällä.
Minä katson sopivan junan…
Noinko äkkiä unohdin?
Roboteilla on tosiaan meistä ote.
Brooklyn tietää metroasiat. Mikä juna se olisi?
Brooklyn?
Brooklyn. -Mitä?
Oletko kunnossa? Sinä säpsähtelet.
Ei, kaikki hyvin. Hyvin.
Yritän vain olla ajattelematta kevätmusikaalia tai kännykkää,
mutta kaupunki ei tee siitä helppoa.
Mennään pois kaupungista. Vaikka retkelle.
Mahtava idea. Keskelle luontoa, paljon tehtävää.
Vuorokausi hurahtaa hetkessä. Kannatetaan.
Minä myös.
Gato ja minä olemme kaupungista. Retkeily ei sovi meille.
Sinun ja Gaton pitää noudattaa sääntöjä. Tämä on tiimi.
Me muut olemme päteviä. Me opastamme ja tuomme varusteet.
Teidän tarvitsee vain tulla sinne.
Selvä. Mutta jos emme viihdy, tulemme heti taksilla takaisin.
Voi soufflé sentään.
Kielsin Rafaa käyttämästä kahvilan numeroa bisneksiinsä.
Voi Buddy. Pitkosi ovat vinossa. Mikä hätänä?
Joku soitti äsken ja kysyi Rafaa ja Le Barbies.
Jotain esiintymisestä festivaalilla?
Saivatko he keikan? Kerro kaikki.
Linja on leivonnaisille, ei showbisnekseen.
Mutta Rafan pitää soittaa kuuteen mennessä, jos haluaa keikan.
Nyt au revoir.
Täytyy leipoa ne pitkot ojennukseen.
Kiitos kysymästä, Stefan.
Katsos, Epiphany aiheutti aika sotkun,
joka Epiphanyn pitää ratkaista etsimällä Rafa ja tytöt ennen kuutta.
Kännykät ovat täällä, enkä tiedä, missä he ovat.
Pitäisi meditoida.
Hyvä ajatus. Sen jälkeen menemme puistoon, koska siellä Rafa on.
Hyvä. Hei, mitä sanoit?
Rafa sanoi, että Gato tarvitsee päivälenkkinsä.
Se on totta, olin kerran koiravahtina.
Sinä mahtava miimikko. Mennään etsimään.
Epiphany unohti Rafan kännykän, mutta hän itse muisti sen.
Tule.
Miksei minulle sanottu vaatteiden vaihdosta?
Mitä minä sanoin. -Tule, Gato.
Palataan kaupunkiin, missä asuvalintani ei ole vain sopiva, vaan myös ihailtu.
Odota.
Älä mene. -Hyvä on.
Koska asuvalinta meni jo pieleen, voisiko joku valaista, mitä teemme?
Aloitetaan siitä, mikä retkeilyssä on virkistävintä ja rentouttavinta.
Patikoinnista. Siitä sinä tykkäät.
En aio ostaa mitään.
Tämä voisi auttaa.
Kysyin, että onko heitä näkynyt?
Joo, mutta siitä on jo aikaa.
Älä lannistu, he löytyvät.
Minne he mahtoivat mennä?
Elokuviin. Mentiin.
Miksi sinä ymmärrät, mutta kukaan muu ei?
Koska tajuan sinua.
Täältä on hienot näkymät. Tulkaa katsomaan.
Puhelin?
Ei. Hillitsen itseni…
No just. Maksupuhelin, joka ei ole toiminut vuosiin.
Brooklyn!
Hei taas. Missä Rafa?
Minä tulen…
Patikointi tarkoittaa pitkää, rasittavaa kiipeämistä ylämäkeen.
Se ei ole virkistävää tai rentouttavaa.
Tästä lähtien Gato ja minä teemme vain pikku lenkkejä tasamaalla puistossa.
Patikointi ei siis kiinnosta, mutta seuraavan jutun pitäisi kiinnostaa.
Ei meillä taida olla sitä.
Tiedän, mutta esitit Malibun hienolla tavalla.
Ei, tuotakaan leffaa meillä ei ole. -Kavereita. Oletko nähnyt?
En. Miksi et vain heti kysynyt?
Kysyinkin.
Mitä hän sanoi?
Paljon kaikenlaista kivaa.
Tämä ei näytä tuolta.
Kauanko pitää olla näin?
Tuo on todellakin ratkaisu.
Aika loppuu. Olemme etsineet kaikkialta.
Hodarikärry, pitsakärry, pretzel-kärry, kaksi pitakärryä, eikä mitään.
Paitsi ne pitat olivat hyviä.
Epiphany. Vihdoinkin.
Minun piti hoitaa taas Rafan puhelu.
Omenatortuista tuli omenakorppuja.
Saitko numeron ylös? Mitä he sanoivat?
He olivat ensimmäisen soittajan apulaisia.
Minä sanoin, että linja on vain éclair-hätätapauksia varten.
Ota nuo. En kestä katsoakaan niitä.
C'est impossible.
Hätätapaus. Tosiaan.
Brooklyn antoi äitinsä numeron hätätapauksia varten.
Tässä se on.
Hei, rouva Roberts. Täällä Epiphany.
Kaikki on hyvin.
Tiedätkö, missä Brooklyn ja muut ovat?
Niinkö? Kiitos.
No niin. Nyt on kiire. Aikaa on enää tunti.
Tönöstä tyylikäs.
Nyt on parempi. Vai mitä?
Arvatkaa, mitä huomasin? En ole miettinyt kännykkää täällä.
En minäkään.
Näinhän retkeily toimii. Mitä kännykästä, eikö niin?
Niin…
Nyt kun me kadun kasvatit alamme innostua…
Mitä seuraavaksi? Lepäilemmekö hienoissa teltoissamme?
Hei, anteeksi. Hei!
Joko nyt voimme mennä lepäilemään telttaan?
Voi ei.
Juuri noin se haukkuu, kun se näkee oravia.
Ruuat!
Takaisin!
Se on meidän!
Seis.
Hei. Saisinko kännykkää lainaan?
En ole saanut siihen kenttää koko päivänä.
Joo, ei kenttää.
Saanko yrittää löytää yhteyden? -Saahan sitä yrittää.
Kokeillaan.
Mihin päin mennään?
Odotas hetki.
Ystävyysvaisto osoittaa tuonne.
Kuin patikointia, mutta vauhdilla.
Ja siksi pahempaa.
Ne pääsevät karkuun.
Gato on äijä.
Kaupungissa Keskuspuiston oravat saavat vetää käden lippaan.
Näistä Brooklyn tykkää.
Missä Brooklyn on?
No niin, katsotaan.
No niin, anna nyt kenttää.
Brooklyn! -Vaistosi tiesivät.
Ainahan ne.
Tunnen tuon falsetin.
Gato, etsi Brooklyn.
Juuri noin.
Antaa tulla.
Tämän vuoden kevätmusikaali on…
Brooklyn? Oletko kunnossa?
Jep. Ylpeys vain koki kolauksen.
Voin selittää.
Näin puhelimia koko ajan. Ihan kuin pilkalla.
Kun näin naisen kännykän kanssa, en voinut mitään.
En saanut kenttää, joten nousin puuhun.
Istuin oksalla ja sain vihdoin palkkeja, mutta sitten räksis ja…
Ei mennyt ihan putkeen.
En edes ehtinyt katsoa Handlerin sivuja.
Onneksi ei käynyt pahemmin.
Jos haluat niin kovasti tietää musikaalin nimen,
voit aina nousta takaisin.
Eiköhän tuo jo riittänyt.
Odottakoon. Tässä reissussa on kyse meistä.
Kun palautan tämän, ei kännyköitä ennen kuin huomenna.
Oli mikä oli.
Kännykkää pitää käyttää nyt heti.
Rafa, sait kahvilaan puhelun festivaaliesiintymisestä.
Jos et vahvista ennen kuutta, menetät keikan.
Pääsimmekö sinne?
Pääsimme sinne!
Soita nyt, juhlikaa sitten.
Ei kenttää. Tässä syy pysyä kaupungissa.
Tulee mieleen yksi konsti.
Lupasin viedä teidät huipulle.
Miten pääsemme tuonne? Brooklyn katkaisi alimman oksan.
Tai se oksa vain katkesi.
Hyvä idea, Stefan.
Muistatteko, kun mainitsin todellisen yhteyden?
Niin? -Nyt on aika.
Rauhallisesti.
Vakaasti.
Tuntekaa yhteys ja tasapaino.
Tämä toimii.
Kiitos, Gato.
No niin, kokeillaan uudestaan.
Eikä vieläkään.
No niin, huippumanageri, nyt tavoitellaan tähtiä.
Nyt löytyi kenttä.
Tiesin, että se onnistuu!
Olet mahtava!
Minuutti jäljellä.
Se hälyttää!
Ja hälyttää!
Haloo? Täällä Rafa, The Barbiesin manageri.
Niin. Kiitos.
The Barbies buukattu!
Jee! Sillä lailla!
Aikaa jäi puoli minuuttia. Mahtava tiimi!
Haloo? Manageri täällä puussa.
Pitäisi päästä alaskin?
Kuka kuulee?
Ei kukaan?
Olisiko täällä hissiä?
Mukavaa. En ole muistanutkaan musikaalia sen puujutun jälkeen.
Nyt muistin.
Oravat eivät saaneet näitä herkkuja.
Älä mieti, ala napsia.
Heti parempi.
Mielenrauha on upea asia.
Stefan ja minä kuulimme oppilaiden puhuvan show'sta kahvilassa.
Mutten muista sen nimeä.
Niin. Varmasti?
Tosiaan. Se on Tanssi… -Tanssivan tanssijan tarina?
Juuri se.
Sen intro on aivan mahtava.
Sekoitus hiphopia, Broadwaytä ja klassista samassa paketissa.
Etsin sen kännykästä.
Niin.
Brooklyn.
Soitan sen huomenna.
Neidit, retkeilyyn ja yhteyshommaan voisi vaikka tottua.
Ei. En halua yhteyttä sinuun.
Selvä. Minä häivyn. Gato, lähdetään taksilla kaupunkiin.
Tule takaisin!
Rafa!
Suomennos: Päivi Kangas