-Hey, hey! -La, la, la, la, la
Lever drømmen Sikter mot toppen
Vi kan kjenne det langt inni kroppen
I harmoni, det klikker d'er magisk
-Vi er to! -Når vi er sammen
Dobbel-trøbbel rocker i stereo Bare spenn deg fast, når vi kjører på!
Deg og meg, d'er lys, kam'ra, action!
-Vi er to! -Når vi er sammen
Vi er to!
Ok, helg-krigere. Hvem er klare for jobb?
Kom igjen. Etter den episke opptredenen på festivalen
har mobilen min eksplodert av meldinger om The Barbies
og deres musikalske geni.
Ok, det var hundefrisøren.
Gato får full service i dag.
Men alle ti meldinger før denne handlet om dere.
Så, for å ri på bølgen, har jeg laget en liste over alt vi må gjøre i dag.
Først må dere være i skolens sosiale medier.
De intervjuet oss og legger det ut i ettermiddag.
Å! Så bra.
Dere må kontakte flere lokale spillesteder.
Fikset det også. Stor respons.
Var det? Så bra.
-Nummer tre: å designe "merch". -Gjort.
Vi har auksjonert bort sangtimer.
Og laget en podkast om låtskriverprosessen.
Wow! Det var hele listen. Pluss ting dere skulle gjøre neste helg.
Hva kan vi si? Vi er effektive.
Dere trenger meg nesten ikke lenger.
Bra, bra.
Nå visualiser vi drømmestedet ditt.
Du er i Paris, omgitt av croissanter så langt øyet kan se.
Buddy?
Hva har skjedd?
Le café har gått dårlig i det siste. Jeg hadde aldri trodd...
Det er husleia.
Den forfaller i dag, og jeg kan ikke betale.
Bare sett frem de deilige Broffinsene dine,
så får du inn masse penger.
Broffin-æraen er over, fini.
Hva med Le Buddy?
Le dud.
Den ble aldri noe suksess.
Jeg blir nok nødt til å stenge le café for alltid.
Dette er alvorlig.
Vi skal hjelpe deg.
Ja. Vi fikser det.
Vi kan ta ekstrajobber og hjelpe til.
Ekstrajobbene bør være til demo-betaling. Vi må tenke større her.
Jeg lager ingefærte. Den stimulerer hjernen og øker kreativiteten.
Et stort reklameskilt på Times Square?
Altfor dyrt.
Men når vi snakker om reklameskilt, så jeg et av Emmie på gata i går.
Hvis hun reklamerer for kafeen, kommer det masse kunder.
-Perfekt. -Ja.
Jeg ringer henne nå.
Og jeg går og snakker med huseieren.
Kanskje han kan gi meg mer tid til å betale leia.
Teen er klar.
Nå åpner vi sinnene og finner den perfekte løsningen.
Varmt, varmt, varmt.
Hei, dere.
Ta en tur til Buddys Café.
Jeg sitter her og skriver autografer,
tar selfies, og så klart, spiser deilig bakverk.
Kom til Buddys.
Vær så god.
En selfie-stasjon til dine beundrere.
Takk, Rafa. Du er best.
Jeg går og sjekker om Brooklyn og Malibu trenger hjelp.
Vi elsker manageren din.
Bare si fra så fikser jeg et møte med ham.
-Det hadde vært topp. -Vi må bare høre med Rafa først.
Er det mulig?
Å ja. Han er så begavet.
Jeg snakker om Brooklyn og Malibu. De vil møte Emmies manager.
Men du er manager.
Jeg visste denne dagen kunne komme, men ikke så fort.
Jentene forlater meg.
Men når alt kommer til alt vil jeg bare at de skal lykkes.
Hvis det betyr at jeg må tre til side,
så er det greit.
Du har rett, Barbies er lojale.
De møter ham ikke uten å snakke med meg først.
Det blir tøft for dem å forlate meg.
Det Stefan sa, var at du burde snakke direkte med jentene
-istedenfor å gå ut fra... -Jeg har det.
Jeg må overbevise dem om at jeg er elendig,
så det blir lett å sparke meg. En perfekt plan.
-En perfekt plan. -Absolutt.
Vi må sjekke om Epiphany og Stefan trenger hjelp med de nye kundene.
Den gode nyheten er at planen for å få flere folk hit fungerer supert.
Og den dårlige?
Ingen kjøper noe.
Alle bare treffer Emmie og går.
Det hjelper ikke Buddy.
Vi trenger en ny, mer perfekt plan.
Jeg har akkurat laget krystallpyntede lykkelys. Jeg tenner dem.
Beklager, trodde fansen ville kjøpe alt etter at jeg skrøt av baksten.
Vi burde hatt en regel om at de må kjøpe noe.
Kjøp en kake, ta en selfie. Så enkelt, folkens.
Jeg burde ha tenkt på det obligatoriske kjøpet.
Sånn som en dyktig manager ville gjort.
Men det er så typisk meg, hva?
Husker dere da jeg booket det trylleshowet?
Duer gir meg fortsatt panikk. Jeg skjønner om dere ikke har tilgitt meg.
-Ikke vær så streng med deg selv. -Ja, det due-opplegget var vår skyld.
Hei, hvor skal dere?
Ikke gå. Det er bare en liten kake.
Dette blir vanskeligere enn jeg trodde.
Emmie signerte croissanten.
Jeg skal aldri spise den.
Ser ut som vi klarer å hjelpe Buddy likevel.
Den gode nyheten: salget har tatt helt av. Den dårlige...
Ikke noe igjen?
Hvordan?
Emmies største fan kom og kjøpte alle Broffinsene.
Tretti Broffins blir 30 unike selfier.
-Huff. -Det får en si.
-Jeg ville så gjerne treffe henne. -Vent, ikke gå.
Vi lover å ha rykende ferske Broffins til salg om noen minutter.
Jeg kan dele noen av mine med de som venter i køen.
Takk, Emma.
Men jeg vil fortsatt ha 30 selfies.
Så klart.
Rafa, Epiphany, ta imot bestillinger og server drikke.
Så hjelper Malibu og jeg Stefan med å bake.
Vent.
Har dere bakt i et profesjonelt kjøkken før?
Nei.
Neppe så annerledes fra å bake hjemme.
Ok, ser nå at det er
veldig annerledes.
-Noen som vet hva dette er? -Nei,
jeg er for opptatt med å finne ut av Buddys organisering.
Jeg tror det er på fransk?
Frosne hatter?
Kanskje han blir supervarm når han baker?
Ingenting er merket.
Ok, da er dette enten salt, sukker, bakepulver eller løkpulver.
Løkpulver.
Hva er det?
-Ikke noe. -Sikker?
Chakraen til det tredje øyet ditt er uklar.
Jeg sliter med å overbevise Brooklyn og Malibu om at jeg er elendig,
så de kan sparke meg.
De står nok på kjøkkenet og snakker om hvor flink jeg er.
Det høres ikke bra ut.
Du burde gå og snakke med dem.
Kan du sjekke hvordan det går med Broffinsene?
Kundene har ventet veldig lenge.
Det blir blåmerke.
Ok. Broffin-deigen er klar.
Stefan, du ruller den ut, sender til meg, jeg kutter og legger i formen.
Så setter jeg dem i ovnen og avslutter med et deilig sjokoladedryss.
Hva er status på Broffinsene?
Og har jeg fortalt dere om den gangen
jeg nesten knuste karrieren deres på ferga?
-Hva? -Når var det?
Nå skal dere høre. Det var en disig dag,
og jeg hadde akkurat gått ombord.
Jeg gikk gjennom sangteksten deres da jeg plutselig fikk
en genial design-idé til en syntetisk skinnjakke.
Jeg måtte måle ermelengden med en gang.
Jeg kunne ikke slutte å drikke latten, så alle de vakre ordene fløy over bord.
Skjønner dere hvor uprofesjonelt det var?
Du mistet bare en kopi av teksten,
Vi har mange eksemplarer. Det er null stress.
Seriøst, hvordan kunne det å miste et ark i New York-havna knuse karrierer?
Du oppfører deg...
Deig.
Har vi gjort noe galt med oppskriften? Denne er så klissete,
og nå sitter den fast i meg.
Innkommende.
Litt hjelp, takk?
Vi har ikke tid til å kjevle ut deigen igjen, så denne runden blir litt klumpete.
Emma, Emmie,
hører du, vi er nesten samme person.
Eller enda bedre, vi er som søstre.
Dette er katastrofe.
Alle skapelser er verdifulle.
Brooklyn og Malibu er bare for glad i meg.
Det er umulig å få sparken.
Tragisk.
Nå tror jeg vi har fått tak på det.
Helt klart.
Og nå, den siste finishen, sjokolade.
Jeg henter mer.
Jenter, husker dere...?
Jeg er så lei for det.
Rafa,
hva var så viktig at du måtte komme stormende inn?
Å, jeg skulle bare
spørre om dere husker da jeg dobbelbooket dere til jobber nord
og sør i byen samme ettermiddag?
Eller jobben med t-bane-dansegruppen som viste seg å være dansende aper?
Var det verdt å ødelegge en runde Broffins?
Hvorfor historier om at du dummer deg ut?
Jeg må få disse ut til kundene.
Jeg vil ha pengene tilbake. Den kaken var hard som stein.
Jeg beklager så mye.
Her, prøv en av disse.
Kom igjen, vi går.
Det er mange dårlige vibber her i dag.
Det viktigste når du baker er presise mål.
Vi må ha gjort noe feil, så vi må være nøyaktige.
En teskje gjær.
To kopper sukker.
Den gode nyheten?
Til tross for alle positivitetsmantraene, har jeg kun dårlig nytt nå.
Kakene skremmer bort kundene.
Ingen kunder, ingen penger.
Ingen Buddys.
Alt er bare min skyld.
Jeg distraherte dere i baksten.
Nok et bevis på hvorfor jeg er så elendig og uprofesjonell.
Hva gjør vi? Et to-for-en-salg?
Flere fæle Broffins?
Kundene vil ikke ha dem.
Broffinsen min smaker løk.
Stefan, kan du røre litt og dekke til bollen så deigen hever?
Vi må hjelpe Epiphany.
Og finne ut hvorfor Rafa oppfører seg så rart.
Hva kan vi gjøre?
Husker dere da jeg lagde den katte-strofen...
Ok, det holder.
Rafa, du har oppført deg ko-ko i hele dag. Kjempe ko-ko.
Hva skjer?
-Ikke nå, Stefan. -Ikke nå, Stefan.
Det virker som du skjuler noe, så bare si det.
Jeg?
Jeg gjør det lettere for dere å si hva dere skjuler.
-Vi? -Hva snakker du om?
Dere er på jakt etter en ny manager.
Dere sa til Emmie at dere elsket manageren hennes.
Som jeg skjønner. Dere burde jobbe med en ekte proff
som har mer erfaring, og jeg vil det beste for dere, så...
Nei, vi spurte Emmie om manikyren, ikke manageren.
Og vi ville ta deg med dit som takk for alt du har gjort.
Men Emmies manikyrist er fullbooket og har kun én ledig time,
så vi ville sjekke med deg først.
Så dere vil ikke sparke meg?
Aldri noensinne.
Du er uerstattelig.
Ikke bry dere om meg.
Jeg vil omfavne den gode energien.
Kafeens aura begynner å føles bedre allerede.
Deig-katastrofe.
Den lever!
Dette fikser manageren deres.
Ta den! Og den! Jeg er manager for The Barbies.
Tror du en deigklump stopper meg?
-Å ja! -Å ja!
Supert løst, Rafa,
å hakke opp den flyktende deigen og skape en ny bakevare.
-Hva skal du kalle kreasjonen? -Puffins. Puffete muffins.
Epiphany. Kommer du?
Ingen flere selfies?
Puffinsene er så gode at folk tar selfies med dem i stedet for meg.
Jeg skjønner dem. De er kjempegode.
Gode nyheter.
Huseieren sa jeg kunne vente med leia noen dager.
Dere klarte det.
Det er fullt av folk her.
Vi har solgt flere kaker i dag enn noen gang.
Og med alle de fine omtalene gjestene legger ut,
føler jeg på gode vibber mange år fremover.
Tusen takk for hjelpen.
Vent, hva er det?
Så lett. Så delikat.
Så puffete.
Hvordan har dere skapt noe så magnifique?
Ikke se på oss, det var bare Rafa.
-Vi er heldige som har ham. -Merci beaucoup.
Nå må jeg på kjøkkenet og finne ut
hvordan å lage denne delikatessen på egen hånd.
Bare så dere vet, føler jeg meg heldig også.
Hva i svarte crème brûlée har skjedd her inne?
Beklager, Buddy.
Vi kan forklare.
Norske tekster: Håvard Hodne