BASERT PÅ ROMANEN AV BLAKE CROUCH
"Om cosinus til Y er lik X, så er invers cosinus til X
- lik den omvendte"... - Cosinus, funksjonen av X,
som er lik Y.
Den som oppfant trigonometrien, var ond.
- Kan jeg kjøre til skolen i dag? - Hjelp!
Hva? Jeg kjører bra.
OK.
Ha en fin dag.
Kaffe å ta med.
Hva? Takk. Oi, oi. Du er helten min.
Ha det moro.
Ses senere.
Du skal få kjøre.
Takk.
Rødt lys. Rødt, rødt!
Charlie!
Ja.
- Unnskyld. - Det går bra.
Skal vi dra og klatre etter skolen?
Jeg tenkte jeg kanskje skulle en tur til Brooke etter skolen.
Hvordan går det der, forresten?
Vet ikke.
Hvorfor sier du ingenting? Vet Brooke i det hele tatt at du liker henne?
Men tenk om hun liker Drew.
Da vet du hvordan det ligger an. At hun har dårlig smak.
Hei.
- Hei, hvor er du? - Se her.
Charlie-o Andretti! Kjører du rundt på gamlefar?
Jeg kjører meg selv til skolen.
Herregud, Jason. Dette er litt kleint, men jeg har fått Pavia-prisen.
Hva?
- Det burde vært deg. Det vet vi begge. - Gi deg nå.
- Så stas. - Faen, det ringer her.
Men jeg ringer etterpå, og så må vi feire i kveld.
OK. Ja.
Å, faen.
Ikke bry deg om dem. Gjør din egen greie.
- Drittsekk. - Ja.
Hva skal det der forestille?
En katt.
Vi har en katt i en forseglet kasse.
I kassen er det også en beholder med gift,
ett radioaktivt atom og...
En geigerteller.
Hvis atomet ikke blir ustabilt, overlever katten.
Men hvis atomet blir ustabilt,
vil geigertelleren fange opp stråling.
Det utløser en ladning som knuser røret,
og den stakkars katten dør.
Å.
Helt riktig. Å.
København-tolkningen av kvantemekanikk
fremmer noe sprøtt.
Før vi titter inn, befinner atomet seg i en superposisjon.
Noe som er et fancy uttrykk de bruker for å si
at det er i en udefinert tilstand.
Det er både ustabilt og stabilt.
Og hva betyr det?
At han likte å plage katter.
Takk, Riley. Nei.
Han het Schrödinger, og han var opptatt av å forstå universet.
Svaret, for de som vil vite det, er at når atomet befinner seg i superposisjon,
betyr det at katten både lever og er død.
Woody Gwyn er en av Amerikas store landskapsmestere.
- Hva har han brukt? - Eggtempera.
Det er mer utfordrende enn olje. Tørker svært fort,
så penselstrøkene kan ikke justeres. Men du får svært presise linjer,
- mer lys enn du får med olje. - Dikter du bare?
Ja, halvparten av det.
- Jeg vet det. - Ja. Hei.
- Det er helt utrolig. - Ja, jeg vet det.
- Klar? - Jeg må bare hente tingene mine.
- Jeg kunne malt det der. - Du kan alt, kjære.
Jeg skal se etter leilighet på fredag.
Skulle gjerne vært med, men fredag er treningsdag.
- Og hvordan går det? - Vet du hva?
Jeg har faktisk gode tider på sykling og løping,
men jeg må svømme mer. Og jeg orker ikke tanken på å gjøre alt på en dag.
Det fins mindre smertefulle måter å slippe familien på.
- Jeg bare nevner det. - Jeg rømmer ikke.
- Når er løpet? - Neste sommer.
TORSDAG CHARLIE KJØRTE TIL SKOLEN.
- Mer vin, eller? - Jeg syns det ville vært dumt å la være.
Det er derfor jeg elsker deg.
Fordi jeg alltid støtter å åpne mer vin?
Er det derfor du elsker meg?
Det er bare derfor dette har holdt.
- Ja vel? - Ja.
Gi dere. Dere gir meg arr for livet her.
Ja vel?
Lukk øynene.
- Mer rød, eller? Ja. - Ja.
RYAN HOLDER - HVOR ER DU!?! KOMMER DU?
Telefonen din går varm.
- Hvem er det? - Ryan.
Og han lurer på hvor du er.
Ryan fikk Pavia-prisen.
- Hva? - Ja.
- Når? - Jeg fikk vite det i dag.
Stort, ikke sant?
Ja. Pavia-prisen er viktig.
Ja. Han får én million dollar,
og det åpner muligheter for stipender, og så videre.
Hvorfor skal du ikke gå, når han har invitert deg?
Det er familiekveld. Vi kan ses en annen gang.
Men det er familiekveld 52 ganger i året.
Hvor er det?
På Village Tap.
Village Tap?
Ja.
Han valgte et sted rett rundt hjørnet.
Det er langt unna der han bor. Hvorfor tror du han gjorde det?
Fordi han vet at hvis han velger et sted lenger unna,
kommer jeg ikke.
Med all kjærlighet, ikke vær en kødd.
- Hyggelig at du koser deg. Nei. - Du vet han ville kommet om det var deg.
Er du glad for Ryans skyld?
Selvfølgelig.
OK, gå og vis ham det.
Ja.
Elsker deg.
Og jeg elsker deg.
Hei.
- Hei, godt å se deg. - I like måte.
- Det er en lignende... - Hei.
Kom her. For faen.
Faen ta deg.
Faen ta deg også.
Hvorfor kommer du? Tvang Daniela deg?
- Ikke egentlig. - Betalte hun deg?
Hun påpekte at hvis du...
Siden du feirer på min lokale bar, er det antakelig
en desperat bønn om oppmerksomhet. Og hvis jeg ikke kommer da, er jeg en kødd.
Kona di er et vakkert geni, og jeg setter pris på henne.
Denne mannen elsker whisky.
- Å, det vet jeg. - Hva kan vi gjøre for å glede ham?
- Den beste du har. - Macallan Rare Cask.
Ja, gi ham flasken.
- Gi deg. Jeg kan ikke... - Jo.
- Flasken? - Det blir mer moro.
- Bra valg. Det er den siste. - Mer drikke er mer moro.
- Jeg må drikke alt. - Hørte du den lyden?
- Er det tegn på en god whisky? - Det er en kork.
Gratulerer.
Kan jeg få presentere deg for masse folk her?
Du blåser nok i dem, men jeg vil gi dem en opplevelse.
Folkens, dette er Jason.
- Hei. Claire. Hyggelig. - Edward.
Ivan. Så heldig du er som har kjent ham så lenge.
Helt vilt som hjernen hans funker. Jeg vet jeg er et geni,
men når han snakker, er det...
Og hva jobber du med?
- Jeg underviser i fysikk på Lakemont. - Han er professor.
Lakemont.
Ja.
- Ja. - Jaha.
Jeg er medlem i Ryans fanklubb.
- Jeg skal drukne deg i kjærlighet. - Oi.
- Klar? - Kom.
Hva var begrunnelsen igjen?
Ikke lat som du ikke har pugget den.
Tuller du? Jeg skal tatovere den inn.
"For sitt banebrytende arbeid innen nevrovitenskap,
og for å ha påvist at bevisstheten skapes i prefrontal korteks."
Jeg står i gjeld til deg. De notatene var avgjørende.
Kom igjen. Hvordan føles det?
Vi er vitenskapsmenn. Vi leter hele livet
i anonymitet, ikke sant?
Vi burde vært rockestjerner.
Gratulerer.
Takk. Takk.
Hei. Har du tenkt å henge der borte etterpå?
Jeg også.
OK.
Takk.
OK.
Jeg vet ikke.
Hei.
Daniela løy ikke da hun sa jeg ville treffe deg.
Det ville jeg.
Men ikke for noen teit seiersrunde.
Husker du Andrew Darab?
Andrew Darab?
Rike Andrew som var for fin for hybelhuset?
Han og jeg har hundre millioner dollar gjemt bort. Og i dag tredobles det.
- Oi. Seriøst? - Ja.
Et nevrotech-selskap.
Jeg vil ha deg med, Jay.
Jeg vil ha deg med.
Hvis du lever drømmen hver morgen på vei til Lakemont,
ber du meg bare om å dra til helvete.
Nei da. Nei, jeg sier ikke det.
For uansett hva Lakemont betaler, kan vi knuse det.
Det er ikke så vanskelig.
Og alt dette skjer i Chicago?
San Francisco. Men...
Jason, vi har allerede funnet et lokale. Det er helt utrolig.
Ja.
Livet vårt er...
Det er her, vet du.
Rett borte i veien her.
Ja da. Men kanskje du skal høre med Daniela.
Det ville vært bra for henne.
- Og for Charlie. - Å, faen.
For meg.
Jeg må faktisk hjem til dem.
Ja vel.
- OK. - Du får hygge deg med...
- Det skal jeg. - Du vet.
Det skal jeg helt klart. Men det kunne blitt oss to igjen.
Som lager greier.
Nye greier. Fantastiske greier.
Idiot! Du kunne ha dødd.
Hei, mann. Har du en dollar?
Greit.
Ikke rør deg!
Få telefonen. Få telefonen!
Begynn å gå. Nå.
Inn i bilen. Få opp døren.
- Jeg er ikke... - Inn i bilen.
Eller så kan du få blø i hjel på fortauet her.
Inn!
Se på meg. Jason.
Hvis du driter deg ut,
hvis du ikke gjør akkurat som jeg sier,
dreper jeg deg.
OK?
Kjør.
- Hvem faen er du? - Hold kjeft.
Hold blikket på veien. Bare kjør.
Hva er koden til telefonen din?
Dette kan jeg. Din fars fødselsdag baklengs?
Stemmer ikke det?
HVOR ER DU? HVORFOR SVARER DU IKKE?
Jo da.
Hvordan var det med Ryan?
- Han tilbød meg jobb. - Hva slags jobb?
Han skal starte et nevrotech-selskap i San Francisco.
- Hva svarte du? - Jeg ga ham ikke noe svar.
Hvis han har gjort noe...
Ta av her. Nå!
Ut. Kom igjen!
Hei!
Hva er det du gjør?
Kle av deg.
Begynn å gå.
Ned der.
Hva var det? Var det en sprøyte?
Opp med deg. Vi har dårlig tid.
Hva ga du meg?
Åpne vesken.
Kle på deg. Du slukner snart.
Hva skal vi...
Hva gjør vi her?
Hva er det?
Det er...
...muligheter.
Er du lykkelig i livet du lever?
Eller har du noen gang lurt på hva annet du kunne vært? Svar.
Hva annet jeg kunne...
Ja da.
Bra. Hold fast ved den tanken som om det sto om livet.
Du kommer til å være redd, men det kan bli ditt.
Du kan få alt du har gått glipp av.
Jeg er lei for det, men jeg gjør dette for oss.
Oss begge.
Hvem er du?
Du ville ikke trodd meg om jeg sa det.
Hei, der. Jeg må hjem.
Du er hjemme. Jeg må sjekke pupillene dine.
Bra. Følg lyset.
Hvor er jeg...
Test alt.
Hvem er du?
Kjenner du meg ikke igjen?
Nei.
Det er ingen fare.
Jeg er Amanda.
Hva har skjedd?
Jeg aner ikke hva som skjer.
Vi finner ut av det.
Dette har vært mye for deg.
OK?
Jeg har gode nyheter.
Du er klarert.
Klarert for hva?
Radioaktiv stråling, biologisk fare, smitte.
Vi får fullstendige svar på blodprøvene i morgen.
Du slipper karantene.
Karantene.
Nå er jeg så forvirret.
Hvor er jeg? Hva er dette for et sted?
Leighton?
Husker du meg?
Ja. Det var...
Kom her.
- ...lenge siden. - Ja.
Hva er det som skjer? Hva faen er dette?
Dette er triumfen din.
Amanda Lucas, laboratoriepsykiater.
Og Leighton Vance, administrerende direktør,
og Jason Dessen, forskningsdirektør og grunnlegger.
Hva?
Velkommen tilbake.
Hei.
De fleste i teamet hastet inn fra sentrum for å være her.
- Du er den eneste som har kommet tilbake. - Hva?
Har du noen følelse av hvor lenge du har vært borte?
Fjorten måneder og ti dager.
Jeg vet du er sliten,
men vi håpet du kunne fortelle litt om hvor du har vært.
Hva du så. Hvordan du kom deg tilbake.
Vi kan begynne i det små.
Hva er det siste du husker før du våknet i hangaren?
Jeg satt i en bar.
- En bar? - Ja.
Alene?
Nei. Jeg var sammen med noen.
- Hvem? - Ryan.
Ryan Holder.
Husker du hvordan du fikk sår og blåmerker i ansiktet?
Ja, noen dro til meg.
Kan du huske hvem?
- Nei, jeg vet ikke. - Hvordan kan det ha seg? Hvor var du?
Jeg vet... Jeg vet bare ikke.
Jeg vet ikke hva noe av dette er. Jeg kjenner ingen av disse menneskene.
Og deg har jeg ikke sett på Gud vet hvor lenge.
Jeg vet ikke hva som skjer! Greit?
Jeg vil hjem.
Jeg vil bare hjem. For nå får jeg helt hetta.
Du skal få legge deg.
Men vi må overvåke kroppsfunksjonene dine
og følge prosessen mot å få hukommelsen tilbake.
Jeg vet du ikke er klar over det, men vi har savnet deg.
- Pass på! - Jason!
- Har du glemt brikken, dr. Dessen? - Ja.
Godt å se deg igjen.
- Takk. - Ha en fin kveld.
Jason!
- Ikke la ham slippe unna! - Jason, stopp!
Jason!
Stopp!
Jason!
Hei. Hei!
Takk.
Eleanor Street 44, Logan Square, takk.
- Hva har skjedd? - En fyr som yppet seg.
Kan du kjøre litt fortere?
Jason?
Hva faen?
Det står mat i kjøleskapet.
Jeg...
...har noe til deg.
Mint og sjokoladebiter? Seriøst?
Det ble så sent, så jeg stoppet på en bensinstasjon.
Hvorfor ringte du ikke? Jeg ringte deg.
Sendte meldinger.
Jeg glemte tiden helt. Unnskyld.
Jeg er sur på deg.
Har du spist?
Nei.
Da må du spise.
Jeg skal varme maten.
Hvor full er du?
Hva? Jeg er ikke full.
Hva faen er det som foregår?
Ryan tilbød meg jobb.
Som hva da?
Han skal starte et nevrotech-selskap.
Hva svarte du?
At jeg måtte snakke med deg først.
Hva syns du?
Jobben er sannsynligvis i San Francisco.
Og livet vårt er her.
Husker du hva jeg sa til deg for mange år siden
da vi bestemte at vi skulle gjøre dette?
Ja, det husker jeg.
Få høre.
Du sa at når livet ditt var over...
...ville du heller huske meg enn et kaldt, sterilt laboratorium.
Og det står jeg ved.
Fremdeles.
OK.
Du er tilgitt.
Hvordan kom du deg inn?
Jeg bor her sammen med deg.
Hva er dette? En spøk?
Nei. Nei.
Hvor er de?
Hvem?
Daniela. Daniela!
- Jason. - Har du gjort dem noe?
Jeg skjønner ikke hvem du snakker om.
Charlie.
Dette...
Dette er rommet til sønnen min.
Det...
Hva?
Nei. Å.
Dette er...
Nei.
Jason.
- Hallo? - Hvor er Daniela?
- Hvem? - Dessen. Daniela Dessen.
- Du har ringt feil. - Nei...
- Hva? For faen. - Jason.
Dette er... Hva er dette for noe dritt?
- Feil nummer. Drit og dra. - Nei, hør her.
Hvem er Daniela?
Hun er kona mi.
Charlie?
Hva faen?
Gutten min.
Ja.
Kan jeg få snakke med ham alene?
Dette er helt feil. Og det...
La meg få hjelpe deg.
OK?
Se på meg. Du kjenner meg.
Jeg har aldri sett deg før!
Vil du hjelpe meg? Hvor faen er kona mi?
Du har ingen kone!
Nei.
Jason. Jason!
Å, herregud.
Hva har skjedd?
Du ville aldri trodd på det.
Tekst: Trine Haugen