BASERAT PÅ ROMANEN AV
"Om cosinus av Y är lika med X, så är arcus cosinus av X
- lika med inversen..." - Cosinus, funktionen av X,
som är lika med Y.
En väldigt ondskefull person uppfann trigonometri.
- Får jag köra till skolan i dag? - Jisses.
Vad? Jag är en bra förare.
Okej.
Ha en bra dag.
Kaffe att ta med.
Vad? Tack. Jösses. Du är min hjälte.
Ha så kul.
Vi ses senare.
Jag låter dig köra.
Tack.
Rödljus. Rödljus. Rödljus!
Charlie!
Ja.
- Förlåt, pappa. - Det är okej.
Vill du sticka och klättra efter skolan?
Jag tänkte kanske sticka hem till Brooke efter skolan.
Hur går det med henne, förresten?
Jag vet inte.
Varför säger du det inte bara? Vet Brooke ens att du gillar henne?
Tänk om hon gillar Drew.
Då vet du läget, att hon har dålig smak.
Hej.
- Hej, var är du? - Titta.
Charlie- o Andretti. Skjutsar du runt farsan?
Jag körde mig själv till skolan.
Åh, gud. Jason, det här är lite konstigt, men jag vann Pavia- priset.
Vad?
Det borde ha varit du. Det vet vi båda...
Nej. Kom igen, mannen.
- Jag är så glad för din skull. - Jag måste ta det här,
men jag ringer upp dig, och vi ska fira i kväll.
Okej. Ja.
Åh, jäkl...
Oroa dig inte för dem. Bara kör på.
- Skitstövel. - Ja.
Vad ska det där föreställa?
Det är en katt.
Ni har en katt i en förseglad låda.
I lådan har vi också en flaska gift,
en enda radioaktiv atom och en geigermätare.
Om inget alfasönderfall sker, överlever katten.
Men om atomen sönderfaller,
kommer geigermätaren att känna av strålning.
Det utlöser en laddning som krossar flaskan,
och den stackars katten dör.
Det är riktigt.
Köpenhamnstolkningen av kvantmekanik föreslår nåt galet.
Innan vi tittar i lådan existerar atomen i en superposition,
vilket är ett snofsigt sätt att säga
att den befinner sig i ett icke fastställt tillstånd
av både förfall och icke- förfall.
Vilket betyder vad?
Killen gillade att tortera katter.
Tack, Riley. Nej.
Schrödinger var hans namn,
och han var intresserad av att förstå universum.
Svaret, om nån undrar, är att när atomen är i superposition
så betyder det att katten är både levande och död.
Hans namn är Woody Gwyn,
en av USA:s stora samtida landskapsmålerimästare.
Vilket medium?
Äggtempera.
Det är mer svårarbetat än olja. Torkar väldigt fort,
så penseldragen kan inte omarbetas, men man får väldigt exakta linjer
- och mer lyskraft än med olja. - Hittar du bara på nu?
Ja, ungefär hälften.
- Jag vet. - Hej.
- Den är fantastisk. - Ja, jag vet.
- Är du klar? - Låt mig hämta mina saker.
- Jag hade kunnat måla den. - Du kan göra vad som helst.
Jag ska kolla lägenheter på fredag, om du vill följa med.
Det hade jag gärna gjort, men jag tränar på fredagar.
- Och hur går det? - Vet du vad?
Mina cyklings- och löptider är faktiskt inte dåliga,
men jag måste träna på simningen.
Och just nu känns det omöjligt att göra alla i följd.
Det finns mindre plågsamma sätt för dig att undvika din familj.
- Jag säger det bara. - Jag undviker dem inte.
- Så när är loppet? - Nästa sommar.
TORSDAG CHARLIE KÖRDE TILL SKOLAN
Mer vin, väl?
Ja, det vore idiotiskt att låta bli.
Det är därför jag älskar dig.
För att jag är en förespråkare av att öppna mer vin?
Är det källan till din kärlek för mig?
Ja, det är nog bara därför vi har funkat så länge.
- Jaså? - Ja.
Hörni. Ni ger mig men för livet här borta.
Jaså?
Blunda då.
- Vi håller oss till rött, va? Ja. - Ja.
RYAN HOLDER - VAR ÄR DU? KOMMER DU?
Din mobil går varm.
- Vem är det? - Det är Ryan,
och han undrar var du är?
Ryan vann Pavia- priset.
- Vad? - Ja.
- När då? - Jag fick veta det i dag.
Rätt fantastiskt, eller hur?
Ja. Pavia- priset är stort.
Ja. Han får en miljon dollar,
och det öppnar upp dammluckorna för anslagspengar och så vidare.
Så varför går du inte på tillställningen han har bjudit dig på?
Det är familjekväll. Jag sa att vi ses en annan kväll.
Det är familjekväll 52 kvällar om året.
Var hålls den?
The Village Tap.
The Village Tap?
Ja.
Han valde ett ställe runt hörnet från oss,
inte ens i närheten av där han bor. Varför då, tror du?
För att han vet att om han väljer ett ställe på minsta avstånd härifrån,
så kommer jag inte.
Ja. Sagt med kärlek, var inte en skit.
Det gläder mig att du har roligt. Nej.
Du vet att han skulle stötta dig.
Är du glad för Ryans skull?
Självklart.
Okej, gå och visa honom det.
Ja.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Hej.
- Läget, mannen. Kul att se dig. - Detsamma.
- Det finns en liknande... - Hej.
Kom här. Kom... Jäklar.
Dra åt helvete.
Dra åt helvete själv, mannen.
Vad gör du här? Tvingade Daniela hit dig?
- Mutade hon dig? - Inte direkt.
Hon påpekade att om du, du vet,
har en liten fest på mitt lokala hak, så är det förmodligen
- en desperat vädjan om min uppmärksamhet. - Det är rättvist.
Och om jag inte dök upp, så var jag en skitstövel.
Din fru är ett fantastiskt geni och jag uppskattar henne.
Den här mannen älskar skotsk whisky.
- Jag vet. - Han vet.
Vad kan vi glädja honom med? Vad är den finaste...
- Den bästa ni har? Macallan? - Macallan rare cask.
Ja, ge honom flaskan.
- Kom igen. Jag behöver inte... - Jo.
- Flaskan? - Det är bara roligare.
- Bra val. - Mer sprit är roligare.
- Det är min sista. - Det är bra tajming.
- Ja, jag kommer dricka den ensam. - Hörde ni knirrandet?
- Tyder det på en bra skotsk whisky? - Det är en kork.
Grattis.
Får jag presentera dig för en massa människor?
Sorten du inte direkt vill träffa, men jag vill ge dem en upplevelse.
Hörni, det här är Jason.
- Hej. Claire. Trevligt. - Edward.
Ivan. Du är så lyckligt lottad som har känt honom så länge.
Galet hur hans hjärna funkar, du vet?
Jag menar, jag vet att jag är ett geni, men jag menar, när han pratar är det typ...
Och vad gör du?
- Jag undervisar i fysik på Lakemont. - Han är professor.
Lakemont.
Ja.
- Ja. - Okej.
Jag är medlem av Ryans fan club
- Jag ska kväva dig med min kärlek. - Wow.
- Klar? - Kom.
Vad exakt var motiveringen igen?
Och låtsas inte som om du inte har memorerat den.
Skojar du? Jag ska fanimej låta tatuera den.
"För hans banbrytande arbete inom neurovetenskapen,
och för att ha identifierat prefrontala cortex som en medvetandekälla."
Jag är skyldig dig. De där anteckningarna var avgörande.
Så, kom igen. Hur känns det?
Vi är vetenskapsmän. Vi åtar oss att kämpa och söka hela våra liv
i anonymitet, du vet?
Vi borde fan vara rockstjärnor.
Grattis.
Tack.
Hej. Kommer du... Kommer du att vara där borta senare?
Jag också.
Okej.
Tack.
Okej.
Jag vet inte.
Du.
Daniela ljög inte när hon sa att jag ville träffa dig.
Det ville jag.
Och inte för nåt jävla segervarv.
Minns du Andrew Darab?
Andrew Darab?
Rika Andrew, "jag är för bra för det här studenthemmet"?
Han och jag har hundra miljoner dollar i vår krigskassa,
och efter i dag lär den tredubblas, minst.
- Verkligen? Wow. - Ja.
Neuroteknikföretag, så...
Jag vill att du blir en del av det, Jay.
Jag vill att du hänger på.
Om du nyper dig själv varje morgon på väg till Lakemont,
be mig då dra åt helvete, så gör jag det.
Nej, jag ber dig inte dra åt helvete.
För vad än Lakemont betalar dig, så mosar vi det.
Ja, det är inte svårt.
Och ni ska göra allt det här i Chicago?
San Francisco. Men...
Jason, vi har redan lokalen. Den är fantastisk.
Ja.
Vårt liv finns...
Det finns här, du vet?
Jag menar, här i närheten.
Jag fattar. Nämn det kanske bara för Daniela.
Se vad hon tycker. Det vore kanon för henne.
- Och för Charlie. - Gud. Jäklar.
För mig.
Jag måste verkligen hem.
Okej.
- Okej. - Gå och roa dig med...
- Nej, det ska jag. - Du vet.
Det ska jag definitivt. Men du, kom igen. Det skulle bli vi två igen.
Som skapar grejor.
Nya grejor. Fantastiska grejor.
Knäppgök! Du dog nästan.
Har du en dollar till övers?
Visst.
Rör dig inte!
Ge mig din telefon. Ge mig din telefon!
Börja gå. Nu.
Hoppa in i bilen. Öppna dörren.
- Hördu, jag är inte... - In i bilen.
Eller kan du förblöda här på trottoaren.
In med dig!
Se på mig, Jason.
Om du sabbar det här,
om du inte gör exakt som jag säger,
så dödar jag dig.
Okej?
Kör nu.
- Vem fan är du? - Håll käften.
Blicken på vägen. Fortsätt köra.
Vad är din mobilkod?
Jag vet. Pappas födelsedag baklänges?
Stämmer det?
VAR ÄR DU? VARFÖR SVARAR DU INTE?
Just det.
Hur mår Ryan?
Han erbjöd mig ett jobb.
Vadå för jobb?
Han ska starta ett neuroteknikföretag i San Francisco.
- Vad sa du? - Jag gav honom inget svar.
Är... Om han har gjort nåt...
Kör av här. Nu!
Ut med dig. Kom igen!
Hördu!
Vad gör du?
Klä av dig.
Börja gå.
Dit ner.
Vad var det? Var det en nål?
Upp med dig. Vi har inte mycket tid.
Vad gav du mig?
Öppna väskan.
Klä på dig. Du förlorar snart medvetandet.
Vad gör...
Vad gör vi här?
Vad är det?
Det är...
...möjlighet.
Är du nöjd med ditt liv?
Eller har du nånsin undrat vad mer du hade kunnat bli? Svara.
Vad mer jag hade kunnat...
Ja.
Bra. Håll fast vid den tanken nu som om ditt liv hängde på det.
Du kommer att vara rädd, men du kan göra det till ditt.
Och du kan få allt som du gått miste om.
Jag är ledsen, men jag gör det här för oss.
Oss båda.
Vem är du?
Du skulle inte tro mig om jag sa det.
Du. Jag måste hem.
Du är hemma.
Jag måste kolla dina pupiller.
Bra. Följ ljuset.
Var är...
Testa allt.
Vem är du?
Känner du inte igen mig?
Nej.
Det är okej.
Jag är Amanda.
Vad har hänt mig?
Jag är... Jag har ingen aning om vad som händer.
Vi löser det.
Du har gått igenom mycket.
Okej?
Jag har goda nyheter.
Du är friskförklarad.
Friskförklarad från vad?
Strålningsexponering, biologiska risker, infektionssjukdomar.
Vi får alla resultat från dina blodprover i morgon bitti.
Din karantän är över.
Karantän.
Jag är så förvirrad.
Var är jag? Vad är det här för ställe?
Leighton?
Kommer du ihåg mig?
Ja. Det var...
Kom här.
- ...länge sen. - Ja.
Vad är det som pågår? Vad fan är det här?
Det här är din triumf.
Amanda Lucas, labbpsykiatriker,
här i kväll med Leighton Vance, vår vd,
och Jason Dessen, vår forskningschef och medgrundare.
Vad?
Välkommen tillbaka.
Hördu.
De flesta i teamet hastade hit från stan för att vara här.
Du är den enda som har återvänt.
Vad?
Har du nån aning om hur länge du har varit borta?
Fjorton månader och tio dagar.
Jag vet att du är utmattad,
men vi hoppades att du kunde berätta lite om var du har varit.
Vad du såg. Hur du tog dig tillbaka.
Vi kan börja enkelt.
Vad är det sista du minns innan du vaknade i hangaren?
Jag var på en bar.
- En bar? - Ja.
Ensam?
Nej. Jag var där med nån.
- Vem? - Ryan.
Ryan Holder.
Minns du hur du fick såren och blåmärkena i ditt ansikte?
Ja, nån slog mig.
Minns du vem?
Nej, jag vet inte.
Hur är det möjligt? Var var du, Jason?
Jag... Jag vet bara inte. Jag...
Jag vet fan inte vad nåt av det här är.
Jag känner ingen av dem.
Jag har inte sett dig på gud vet hur länge.
Jag vet inte vad som pågår, okej?
Jag vill åka hem.
Jag vill bara åka hem, för jag håller på att flippa ut.
Du ska få gå och lägga dig.
Men just nu måste vi övervaka dina värden
och dina minnesframsteg.
Du vet nog inte det här, men vi har saknat dig.
- Akta! - Jason!
SÄKERHETSKOD EJ UPPTÄCKT
Glömt er id- bricka, dr Dessen?
Ja.
Fint att se er igen.
ÅTKOMST BEVILJAD
- Ha en bra kväll. - Tack.
Jason? Jason!
Spärra utgångarna. Släpp inte ut honom!
Jason, stanna!
Jason! Jason.
Stanna!
Jason!
Hallå. Hallå!
Tack.
Fyrtiofyra Eleanor Street, Logan Square, tack.
Vad har hänt med dig?
Nån kille muckade med mig.
Kan du köra lite snabbare, tack?
Jason?
Vad i helvete?
Din mat står i kylen.
Jag...
...tog med nåt till dig.
Mintchokladchips? Allvarligt?
Jag var... Det började bli så sent,
så jag stannade bara till på en bensinstation. Jag...
Varför har du inte ringt?
Jag har ringt dig.
Jag har sms:at.
Jag hade inte koll på klockan. Förlåt.
Jag är fortfarande arg på dig.
Har du ätit?
Nej.
Du borde äta.
Jag värmer upp din mat.
Hur full är du?
Vad? Jag är inte full.
Vad fan är det som pågår?
Hör på, Ryan erbjöd mig ett jobb.
Vadå för jobb?
Han ska starta ett neuroteknikföretag.
Vad sa du?
Jag sa att jag måste prata med dig först.
Vad tror du?
Jobbet är troligen i San Francisco.
Och vårt liv är här.
Minns du vad jag sa till dig för alla år sen,
när vi beslöt att göra det här?
Ja, det minns jag.
Säg det.
Du sa att i slutet av ditt liv,
skulle du hellre ha minnen av mig än av ett kallt, sterilt labb.
Och jag står fast vid det.
Fortfarande.
Okej.
Du är förlåten.
Hur kom du in hit?
Jag bor här med dig.
Vad är det här? Nåt slags skämt?
Nej.
Var är de?
Vilka?
Daniela. Daniela!
- Jason. - Har du gjort nåt med dem?
Jag vet inte vilka du pratar om.
Charlie.
Det här...
Det här är min sons rum.
Det...
PAVIA- PRISET KVANTMEKANIK
Vad?
Nej.
PAVIASTIFTELSEN
PAVIA-PRISET
Det här är...
Nej.
TOPOLOGISKA ISOLATORER
NEGATIVA ENERGIVAKUUM
PARTIKELKOLLISION
Jason.
- Hallå? - Var är Daniela?
- Vem? - Dessen. Daniela Dessen.
- Du har nog ringt fel. - Nej, jag har inte...
- Vad? Åh, jäklar. Helvete. - Jason.
ÅRHUNDRADETS GENOMBROTT
Det här är... Vad är det här för skit?
- Fel nummer. Dra åt helvete. - Hördu! Nej, lyssna.
Vem är Daniela?
Hon är min fru.
Charlie?
Vad i helvete?
Åh, min pojke.
Ja.
Kan jag bara få prata med honom ensam?
Det här är helt fel. Och det...
Låt mig hjälpa dig.
Okej?
Se på mig. Du känner mig.
Jag har aldrig sett dig i hela mitt liv!
Vill du hjälpa mig? Var fan är min fru?
Du har ingen fru!
Nej.
Jason. Jason!
Herregud.
Vad har hänt?
Du skulle inte tro mig om jag sa det.
Undertexter: Kristina Donnellan