BASERET PÅ BLAKE CROUCHS ROMAN
Baren har lukket. Beklager.
Hej... Hej.
Du kender mig da, ikke?
Det tror jeg ikke.
Hold nu op, Matt.
- Hvordan kender du mig? - Fordi jeg kommer her tit.
Jeg har aldrig serveret for dig.
- Det er Jason. - Okay.
Der var fest her i aften, mand.
Du serverede en flaske Macallan for os. En Rare.
Den her flaske?
- Ja. - Den har jeg ikke solgt af hele ugen.
Du... Du åbnede baglokalet for min ven.
Jeg har aldrig set dig før i mit liv.
Matt. For helvede, mand. Du gør mig bange.
Det er ikke sjovt. Sig nu bare, at du ved, hvem jeg er.
Okay, nu skal jeg sige dig noget.
Få noget hjælp, og skrid ud af min bar. Mike!
Er det et problem?
Nej.
- Mr. Dessen? - Ja.
Jeg er dr. Randolph. Hvorfor er du taget på skadestuen?
Jeg... jeg tror, der er noget galt med mit hoved.
Hvad er det?
Lorazepam, så du kan sove.
Du bliver min død.
Okay, Jason...
...hvor fanden stiller vi kaffen?
Undskyld, jeg vækker dig.
Ved du, hvor du er?
På hospitalet John of God.
Godt.
Jeg har resultatet af din CT-scanning. Der er ingen hjerneskade eller tumor.
Enkelte skrammer, men ikke noget alvorligt.
Vi testede også for giftstoffer.
Vi fandt noget, jeg aldrig har set før.
Et psykoaktivt præparat.
- Du bad os finde din familie. - Ja.
Der bor ingen ved navn Daniela Dessen i hele Chicago.
Og ingen Charlie Dessen går på St. Peter High School.
- Nej... - Kan vi tale om,
hvad du fortalte dr. Randolph i går? Du sagde...
"Det var ikke mit hus. Møblerne var skiftet ud.
Køkkenet var bygget fuldstændig om."
Tror du virkelig det, Jason?
"Jason Ashley Dessen, født i Denison i Iowa.
Bachelor fra Chicago Universitet.
Ph.d. fra samme universitet." Så langt så godt?
Ja.
Postdoc-forskning på Harvard og Princeton.
Modtager af Pavia-prisen i 2010."
Og ifølge den her artikel er du ikke blevet set offentligt i over et år.
PRISVINDENDE FYSIKER FORSVUNDET
Har du før været indlagt til psykiatrisk behandling?
Der findes steder, som er særlig indrettet
til at hjælpe folk, som ikke kan skelne, hvad der virkeligt, og hvad der ikke er.
Jeg vil gerne foretage en fuld evaluering. Er det noget, du er åben over for?
Helt sikkert.
Tak, doktor.
Han kan være i gang med at røbe vores hemmeligheder.
Vi bør gå til politiet.
Vi har mistet fire mennesker, og du vil give Velocity mere opmærksomhed?
Hun har ret.
Hvis I var videnskabsmænd, hvor ville I så tage hen?
På hospitalet.
- Undskyld, hej. - Hej.
Det er min første dag.
Jeg tænkte på, om jeg måtte låne en kuglepen?
- Ja, selvfølgelig. Her. - Jeg kommer tilbage med den.
Hej, Jason.
Hej.
AUDITORIUM 1
Termodynamikkens 1. lov.
Undskyld. Fortsæt.
Vil nogen komme med et bud?
- Virkelig? Ingen? - Hvad var spørgsmålet?
Termodynamikkens love.
Termodynamikkens 1. lov er loven om energibevarelse.
Ifølge den kan energi ikke opstå eller forsvinde.
Hvad mener jeg, når jeg siger energi?
Energi kan beskrives som evnen til at arbejde, hvor...
Jeg overtager herfra.
Tak, fordi du afløste mig. Undskyld, jeg kommer for sent.
Synes I, det er lidt kedeligt?
Eller ved I allerede det hele?
Det er okay. Jeg synes også, det er lidt kedeligt. Det er det.
Det er op til jer.
Ved I, hvad ægte kedsomhed er?
Jeres liv om fem år, når I indser, at I ikke hørte efter.
Når I arbejder for andre, formentlig en eller anden mellemleder,
som lader sine frustrationer og sit mismod gå ud over jer,
mens I forsøger at sælge produkter og ydelser, I er ligeglade med,
for en multinational virksomhed, som vil skide højt og flot på...
Undskyld sproget ...om I findes.
Men jeg er ikke ligeglad, for i dette korte øjeblik... Hvad hedder du?
Riley.
Riley? Det er rigtigt, ja. I dette korte øjeblik
kan Riley og alle andre, som glor på deres telefon... Sluk dem.
...sidde i et undervisningslokale og gruble over livets mysterier.
Og det er super. Godt...
Jeg forventer ikke, at I forstår alting.
Jeg er ikke ond.
Men jeg forventer, at I respekterer muligheden.
Hør efter.
Simpelthen.
Når jeg fortæller jer ting.
For eksempel at i 1850
var der en genial mand ved navn Rudolf Clausius...
Ring til mig omgående, hvis du hører noget.
Ja, vi er meget bekymrede for ham.
Tak for det.
Noget nyt?
Nej. Dawn ringede til hospitalet.
Jason var der i nat. Dawn skyndte sig derover, men han var væk.
- Hørte hun noget om hans tilstand? - Nej. Men han er i hvert fald i byen.
- Har du fundet ud af noget? - Ingenting.
- Hvad med Ryan? - Jeg har lagt en besked.
Okay. Bliv ved med at prøve. Ring, så snart du hører noget.
Det skal jeg nok.
- Må jeg se din invitation? - Jeg kender kunstneren.
Vi åbner i morgen. I aften er et lukket selskab.
- Daniela inviterede mig. - Dit navn?
Dessen. Jason.
Dr. Dessen?
Ja.
Lige et øjeblik.
I kuverten er der tre kort. Vælg et, og giv det til kvinden derinde.
Undskyld, jeg ikke genkendte dig.
Hej, velkommen. Har du valgt dit kort?
Ved du, hvor Daniela er? Kunstneren.
Jeg ved kun, at hun er deromme et sted.
Du skal ind ad dør nummer to.
Læg de andre kort i kuverten, og behold dem under udstillingen.
- Ja. - God fornøjelse.
FODTRIN EKKOER I ERINDRINGEN NED AD DEN GANG, VI IKKE GIK AD
HEN MOD DEN DØR, VI ALDRIG ÅBNEDE. T.S. ELIOT
- Der er du. - Jeg hørte, du var kommet.
- Hvor er Charlie? - Hvem Charlie?
Søde skat, du gjorde det.
Times er her.
Godt. Undskyld. Alesia, det er Jason Dessen.
Jason, det er Alesia Cheney, min agent.
- Jason, inspirationen bag udstillingen? - Ja.
Jeg er så stolt over at være din ven.
- Hej. Det ser fantastisk ud. - Tak. Se, hvem der er her.
Ryan?
Ja, jeg kommer nu. Undskyld.
Jeg skal være en god værtinde, men jeg holder noget bagefter.
- Kommer I? - Ja.
- Jason? - Ja, klart.
Hold kæft. Hvor fanden har du været?
Jeg hørte, du brød sammen og blev smidt i en celle.
Jeg hørte også, at du var blevet bonde i Costa Rica.
Og jeg hørte, at du var død.
Ja, jeg er i hvert fald ikke død, så...
Hvordan virkede de præparater, jeg lavede til dig sidste år?
Hvilke præparater?
Okay. Jeg ved det godt...
Jeg ved godt, at du har tavshedspligt, og jeg vil ikke være en nar,
men jeg gjorde et stort arbejde for dig og for Velocity i det skjulte.
- Og... - Velocity?
Du sagde... Du sagde Velocity, så du kender det?
Hvad laver du? Hvad er det her for noget pis?
- Hvad laver du? - Vi er ikke færdige.
Hej. Undskyld.
Hej, alle sammen. Hvis jeg lige må få lidt ro.
Jeg vil gerne sige et par ting.
Nogle gange stiller vi os selv de store spørgsmål.
"Hvem er jeg? Hvem kunne jeg være?
Hvem havde jeg været, hvis Bulls havde slået Pistons i finalen i 1990?"
Jeg spørger bare.
Vi ved alle, at vores liv formes af de valg, vi træffer.
Og skønt jeg aldrig har været fan af fortrydelse,
vedkender jeg mig en vis nysgerrighed over for de veje, jeg ikke gik.
I aften traf I et valg, som afgjorde, hvilken version af udstillingen I så.
I har stadig de kort, I ikke valgte.
De gælder som billetter, så I kan komme tilbage og vælge en anden dør.
Og finde ud af, om græsset er grønnere.
Tak til mit fantastiske team. I har gjort det her muligt. Tak.
Og tak, fordi I er kommet i aften. Det betyder alverden for mig.
- Salud. - Salud.
Hvor skal udstillingen ellers hen?
New York og bagefter Boston. Og den åbner i Los Angeles i næste måned.
Jeg flyver nok ned og ser den.
Ja, måske tager jeg med.
Vi kan holde weekend dernede.
- Seriøst? - Hvorfor ikke?
Det vil jeg gerne.
- Han ringede i dag. - Gjorde Ryan?
Ja, han ville høre, om vi har talt om jobtilbuddet.
Der er mad.
Må jeg spise senere? Nogle venner skal i skateparken.
Hvem kommer?
Brooke, Drew, Adam og Michelle.
Okay.
Vil du ikke spise først?
- Nej tak. - Vær hjemme senest ti.
Ja. Tak.
- Sønnike? - Ja?
Sig det til Brooke i aften.
- Sig hvad? - At han godt kan lide hende.
Helt uenig.
Altså... parforhold er en forhandling.
Den, der taler først, har tabt.
Det er et kynisk syn på kærlighed, elskede.
Hvem sagde noget om kærlighed?
Bare vis hende, at du er interesseret, men hold kortene tæt til kroppen.
- Skal jeg være reserveret? - Reserveret.
Ja. Den rette grad af reserveret.
Men afslappet.
Hyg dig. Vær dig selv.
- Ja. - Hyg jer.
- Ja, tak. - Ja.
- Hvad var det? - Hvad? Hvad?
Hvordan ser "reserveret" ud?
Sådan her.
Nej.
- Hej. - Hej.
Vil du have?
Nå... Så er det bare os tre.
Spyt ud.
Hvor var du?
Rent hypotetisk.
Hypotetisk?
Uha.
En videnskabsmand... Han underviser i fysik.
- Okay. - Han er gift
med sin drømmekvinde, og de har en søn. De har et godt liv.
Indtil manden en aften går ind på et værtshus.
Han skal møde en gammel ven fra college, som har vundet en prestigefyldt pris.
Men på vejen hjem sker der noget.
Han når ikke hjem.
Da han kommer til sig selv igen,
har alt forandret sig.
Hjernetumor? Hovedtraume?
Ikke ifølge CT-scanningen.
Måske er det et omfattende fupnummer?
På fem timer er hele hans hus blevet bygget om indvendig.
Ikke bare nye billeder på væggene.
Jeg taler om nye møbler, nye hvidevarer,
lyskontakterne er flyttet, væggene har en anden farve.
Et fupnummer kan umuligt være så omfattende.
Og hvad skulle pointen være?
Hvor meget LSD har manden taget? Det virker afgørende.
Okay, så ved jeg det ikke. Det lyder, som om han er sindssyg.
Jeg er ikke sindssyg.
Din agent sagde, at jeg har inspireret din udstilling.
- Ja. - Hvordan?
Vi havde ikke set hinanden længe, og så dukkede du pludselig op en aften.
Du havde tænkt på mig. Kan du ikke huske det?
Du sagde...
...at vores liv består af valg.
At vores valg skaber verdener.
Så at vi i teorien... lever simultant i et uendeligt antal af dem.
Du sagde, at i denne verden var dit værste valg det, du traf med mig.
Jeg sagde...
...at vi havde haft vores tid for mange år siden.
Og at jeg elskede dig.
Jeg vil altid elske dig. Men nu er vi venner.
Vi er begge to et andet sted.
Vi talte sammen længe.
Du talte om din forskning og nævnte et hemmeligt projekt.
Du sagde noget, som jeg husker meget tydeligt.
Du sagde, at du formentlig aldrig ville se mig igen.
Da jeg så dig før, spurgte du straks, hvor Charlie var.
Hvem er Charlie?
Vores søn.
Hvad?
Her er, hvad jeg ved.
Du og jeg bor i et byhus på Logan Square.
Vi har en 15-årig søn ved navn Charlie.
Det er ikke sjovt, mand. Hvorfor nævner du det?
Ryan?
Du er en berømt neuroforsker.
- Er jeg? - Du vandt Pavia-prisen.
Du forelæser over hele verden.
Det er langt ude.
Hele verden.
Ved du hvad, Jay. Jeg synes... at du skulle æde en pose pikke.
Lad mig smide dem i mikroovnen, så de er dejlig varme i munden.
Fuck dig, helt ærligt.
Ryan. Hør nu lige...
Ryan! Jeg tager ikke pis på dig.
Jeg er ikke blevet vanvittig. Jeg sværger.
Det er fint.
Jeg skal lige noget.
- Ja. - Vil du gerne have, han går?
- Nej, det er fint. - Ja? Okay.
Du kommer i morgen og vasker op.
- Det var en flot udstilling. - Tak.
Undskyld.
Hvorfor bruger du min tandbørste?
- Hej. - Hej.
Det havde du ikke behøvet. Jeg kunne have taget på hotel.
Nej, du bliver her hos mig. Basta.
Dit tøj er til vask. Jeg har lagt noget andet frem til dig.
Tak.
Hvis er det?
Min ekskærestes.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg beholder det.
Fordi det er så smart.
Åh ja. Meget smart.
Da du var på hospitalet, hvad mente de så, der var galt med dig?
Det ved de ikke.
De fandt nogle stoffer i mit blod, som jeg ikke har taget.
De ville tvangsindlægge mig.
Okay. Er du sikker på, det ikke er bedst lige nu?
Jeg har ikke brug for psykiatrisk hjælp. Jeg har bare brug for svar.
Ja.
Jeg ved godt, at du tror, jeg er gået fra forstanden.
Se nu at få sovet.
Hej.
Undskyld. Jeg ville ikke skræmme dig.
Går du?
- Ja. Det er træningsdag. - Selvfølgelig.
Vil du tage kyllingen ud af fryseren og lægge den i vasken? Den skal tø op.
- Ja. - Okay. Tak. Vi ses.
Hyg dig.
Tak.
Kære ven. Hvad så?
- Hej, Ryan. - Hej.
Daniela sagde, du havde ringet. Ringer du til min kone?
Jeg tænkte bare, at hun ville være glad.
- Hør her, Ryan. - Hvad?
Nu siger jeg det helt tydeligt.
Jeg kan godt lide mit liv i Chicago, og jeg flytter ikke.
Så det bliver et nej til jobbet.
Okay?
- Et nej... Okay. - Så...
Nå, for helvede. Undskyld, at jeg gik over stregen.
Ja, det gjorde du fandeme.
Nå, for helvede. Okay.
- Okay. - Jeg har forstået.
Godt.
Hallo?
Hej.
Åh gud. Jason, er du okay?
Det ved jeg ikke.
Hvor er du?
Jeg... Jeg er på vej ind på et psykiatrisk hospital.
Jeg ville ønske, du ville lade mig hjælpe dig.
Jeg må tale med nogen, der ikke kender mig.
Hvilket hospital?
Det er ikke nogen god idé.
Teknisk set er det jo mit hus.
Nej.
I vores hus...
...har vi også det billede af vandfaldet. Men du og jeg og Charlie er med på det.
Jeg har aldrig været der.
Vi var der for fem år siden.
Det var vores livs rejse.
Jason, hun lød bekymret...
...i telefonen.
Vi bør lade hende hjælpe.
Det her er min søns værelse.
Det burde det være.
Vores søn.
Som går op i anime. Og står på skateboard.
Han er vild med en pige. Kom nu.
Han tegner skøre landskaber, som du elsker.
Han er 15 og kigger på kunstskoler,
og du er stolt af ham, fordi han har dit talent for det.
Hør her.
Da jeg fortalte dig, at jeg var gravid, skulle du tænke over det.
Det husker jeg.
Næste dag kom du hjem til mig og sagde, at du havde travlt med din forskning.
Du sagde, at det næste år af dit liv ville foregå i et sterilt rum,
og at jeg fortjente bedre.
Du sagde, vores barn fortjente bedre.
- Nej... - Jeg ville ikke have det alene.
Vi gik fra hinanden. Sådan skete det.
Nej, det skete ikke. Jeg tænkte over det og sagde, at når livet var slut,
ville jeg hellere have minder om dig end om et laboratorium.
Nej. Du sagde, at du ikke var klar.
Det har jeg aldrig sagt.
Tager du pis på mig?
Eller går jeg rundt i et mørkt hus med en sindssyg mand?
Nej, jeg taler sandt.
Lad os gå igen.
Undskyld...
...for det, du sagde, der skete med os.
Det er længe siden.
Undskyld alt det her.
Jeg vil ikke skræmme dig.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor vi ikke deler virkelighedsopfattelse.
Jeg kan ikke forlige mig med det.
Jeg ved, at jeg har minder fra et helt ægteskab med dig, hvilket...
...jeg godt ved, lyder fuldstændig vanvittigt.
Men jeg ville ikke lyve for dig.
Jeg ved ikke, præcis hvad det betyder, men...
...jeg tror på dig.
MISSIONSBESKRIVELSE
Hold da kæft.
- Hvad? - Han gjorde det.
Den... Han gjorde det.
- Hvad gjorde han? - Det, jeg forsøgte.
Sindssyg teori. Sindssyg.
Hvad nu, hvis den Jason, der levede i den her verden, som vandt Pavia-prisen,
hvis hus vi var i i dag, og som alle tror, jeg er...
Hvad, hvis han fremstillede en større version af min boks,
som ikke kun kunne bringe en partikel,
men et rigtigt menneske i superposition?
En kasse, som ville gøre det muligt for et menneske at bevæge sig
på tværs af kvantefysikkens mange virkeligheder.
Og hvad, hvis han brugte den kasse til at rejse til min verden?
Hvad, hvis...
...ham, der bortførte mig...
...er mig?
Hvordan kan han være dig?
Ikke helt nøjagtigt mig. En version af mig.
Forestil dig,
at han og jeg var det samme menneske for alle de år siden,
lige indtil du blev gravid.
Så delte vi os i hvert sit univers.
Vi delte os, fordi jeg valgte at være sammen med dig,
og han valgte arbejdet, hvilket førte til kassens tilblivelse.
Hvad nu, hvis jeg i dette øjeblik er i hans verden...
...og han er i min?
Hvorfor ville du dog gøre det mod dig selv?
CHARLIES 16-ÅRS FØDSELSDAG
Jeg er glad for, du fandt mig.
Også mig.
Hvad er det?
Det er et bevis.
På hvad?
På at jeg ikke er sindssyg.
På et tidspunkt forsvinder mærket efter min vielsesring,
og så har jeg kun minderne tilbage om det liv, jeg havde før.
Så den skal minde mig om, hvad der er virkeligt,
og hvad jeg har at komme hjem til.
- Hej. - Hej.
- Stadig vågen? - Ja.
Kommer du ned?
Fortæl om os.
Om os?
Okay.
Hvor skal jeg begynde?
Vi holdt et lynbryllup, hvilket mange blev skidesure over.
Så holdt vi en fantastisk fest, hvilket var dejligt.
Og så blev vi forældre ikke så lang tid efter.
De første par år var svære.
- Det var rigtig hårdt. - Hvorfor?
Du ved, hvordan det er. Eller måske ikke.
Men livet har det med at...
...slide på folk.
Og... vores prioriteter ændrede sig.
Jeg var mindre på laboratoriet. Du var mindre i dit atelier.
Til sidst mistede jeg min bevilling,
og du holdt op med at male.
Holdt jeg op med at male?
Ja.
Er vi så blevet... kedelige?
Sådan opfatter jeg det ikke. Det...
Hvordan opfatter du det så?
Vi skabte et liv sammen.
- Er jeg lykkelig? - Ja.
Vi har haft nogle svære perioder, men ja.
Du er også min bedste ven.
Har vi god sex?
Åh gud. Rødmer du virkelig?
Det her er vildt mærkeligt.
- Er det slemt? - Nej.
Nej.
Undskyld.
Nej nej.
Hallo?
Hvem er det?
De lagde på.
Nej... det må du ikke. Jeg kommer. Hun er ikke indblandet.
Læg telefonen. Hvad sagde jeg?
Daniela, gør, som hun siger.
Nej... Daniela.
Daniela. Nej. Daniela.
Nej.
Daniela.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve