PODĽA ROMÁNU BLAKA CROUCHA
TEMNÁ HMOTA
Už zatvárame, chlape. Prepáčte.
Ahoj. Ahoj.
Poznáš ma, však?
Nemyslím si.
No tak, Matt.
Odkiaľ ma poznáte?
Chodievam sem v jednom kuse.
Och, nuž, nikdy som vás neobsluhoval.
Som Jason.
Dobre.
Dnes tu bola oslava, človeče.
Predal si nám fľašku Macallanu Rare.
Myslíte túto?
Áno.
Týždeň som z nej nepredal ani kvapku.
Len... Otvoril si zadnú časť pre kamoša.
Nikdy v živote som vás nevidel.
Matt. Kurva, chlape, desíš ma, jasné?
Nie je to vtipné. Len mi povedz, že vieš, kto som.
Dobre. Poviem vám toto.
Zožeňte si pomoc a vypadnite z môjho baru, sakra.
Mike!
Bude to problém?
Nie.
- Pán Dessen? - Áno?
Som dr. Randolph. Prečo ste prišli na pohotovosť?
Nuž, myslím, že mám niečo s mozgom.
Čo je to?
Lorazepam, pomôže vám zaspať.
To snáď nie.
Dobre, Jason...
kde mávame kávu, dofrasa?
Prepáčte, že vás budím.
Viete, kde ste?
V Nemocnici sv. Jána.
Výborne.
Mám výsledky vášho CT a nenašlo sa žiadne poškodenie mozgu.
Ani nádory.
Drobné podliatiny, ale nič príliš vážne.
Urobili sme vám aj toxikologický rozbor.
Našli sme niečo, čo som ešte nevidela.
Psychoaktívnu zlúčeninu.
Mali sme nájsť vašu rodinu.
Áno.
V celom Chicagu nežije nikto menom Daniela Dessenová
a na Strednú školu sv. Petra sa nezapísal žiadny Charlie Dessen.
- Nie, nie. - Pohovorme si
o tom, čo ste včera povedali dr. Randolphovi.
Povedali ste...
„Nebol to môj dom. Nábytok bol iný.
Kuchyňa bola celá prerobená.“
Naozaj tomu veríte, Jason?
„Jason Ashley Dessen, narodený v Denisone, v štáte Iowa.
Bakalársky titul získal na Chicagskej univerzite.
Doktorát obhájil na rovnakej univerzite.“ Zatiaľ to sedí?
Áno.
„Hosťujúci profesor na Harvarde a Princetone.
V roku 2010 mu udelili Paviovu cenu.“
Podľa tohto článku vás nevideli na verejnosti vyše roka.
PÁTRANIE PO NEZVESTNOM OCENENOM FYZIKOVI JASONOVI DESSENOVI
DANIELA DESSENOVÁ – PROFILY
ADRESA, TELEFÓNNE ČÍSLO, EMAIL
DANIELA VARGASOVÁ
Boli ste niekedy hospitalizovaný na psychiatrii?
Existujú miesta určené...
NAJBLIŽŠIE VÝSTAVY
...na pomoc ľuďom, ktorým sa trochu pletie,
čo je skutočné, a čo nie.
Rada by som začala celkovým zhodnotením stavu.
Ste tomu otvorený?
Úplne.
Ďakujem, doktorka.
Môže byť niekde tam vonku a vyzrádzať všetky naše tajomstvá.
Mali by sme ísť na políciu.
Prišli sme o štyroch ľudí a ty chceš pútať viac pozornosti na Velocity?
Má pravdu.
Keby ste boli vedci ako Jason, kam by ste šli?
Do nemocnice.
Dr. Hollis...
- Pardon, dobrý... - Dobrý.
Som tu prvý deň
a chcem sa spýtať, či by ste mi nepožičali pero.
Isteže. Nech sa páči.
Hneď vám ho vrátim.
Ahoj, Jason.
Ahoj.
PREDNÁŠKOVÁ MIESTNOSŤ 1
Prvý termodynamický zákon.
Prepáčte. Pokračujte.
Chce to niekto skúsiť?
- Naozaj? Nikto? - Aká bola otázka?
Termodynamické zákony.
Prvý
je zákon uchovania energie.
Podľa neho nemožno energiu vytvoriť ani zničiť.
Čo myslím tou energiou?
Energiu možno opísať, ako schopnosť pracovať,
kde prac...
TERMODYNAMICKÉ ZÁKONY
Teraz to preberiem ja.
Ďakujem, že ste ma zastúpili. Prepáčte, že meškám.
Je to podľa vás trochu nuda...
alebo toto všetko už viete?
To nič. Aj podľa mňa je to trochu nuda.
Je.
Je to na vás.
Viete, ako vyzerá skutočná nuda?
Váš život o päť rokov, keď si uvedomíte, že ste nedávali pozor.
A skončíte pracovať pre druhých ľudí, zrejme pre niekoho v strednom manažmente,
kto si na vás vybíja frustráciu a zúfalstvo,
zatiaľ čo vy sa snažíte predať produkty a služby, ktoré vás nezaujímajú,
pre nejakú multinárodnú korporáciu, ktorej je totálne u riti...
prepáčte za výraz... či existujete.
Ale mne na tom záleží,
lebo teraz na chvíľku... Ako sa voláš?
Riley.
Riley? Dobre, Riley. Tak teraz na chvíľu
Riley a všetci, čo pozeráte do mobilu... odložte ich...
môžete sedieť v tejto učebni a uvažovať o záhadách našej existencie.
A to je skvelé.
Takže...
Neočakávam, že budete všetkému rozumieť.
Nie som krutý človek.
Ale očakávam, že si budete vážiť príležitosť.
Dávajte pozor.
To je všetko.
Keď vám niečo hovorím.
Napríklad, v roku 1850
geniálny muž menom Rudolf Clausius...
Zavoláte mi hneď, ak sa niečo dopočujete?
Áno, veľmi sa oňho bojíme.
Vážim si to.
Niečo nové?
Nie. Dawn hovorila s niekým v nemocnici.
Jason tam včera bol.
Dawn tam rýchlo šla, ale Jason bol už preč.
Vie niečo o jeho stave?
Nie. Ale aspoň vieme, že neodišiel z mesta.
- Ty si nemala šťastie? - Vôbec.
A čo Ryan?
Nechala som správu.
Dobre. Ďalej sa snaž. Zavolaj mi hneď, ako niečo zistíš.
Zavolám.
- Máte pozvánku? - Poznám umelkyňu. Ona...
Pre verejnosť otvárame zajtra. Dnes len pozvaní.
Daniela povedala,
- že môžem prísť. - Voláte sa?
Dessen, Jason.
Dr. Dessen?
Áno.
Chvíľku.
V obálke sú tri kartičky.
Jednu si vyberte a ukážte ju žene vnútri.
Prepáčte, že som vás nespoznala.
Dobrý. Vitajte. Vybrali ste si kartičku?
Neviete, kde je Daniela?
Tá umelkyňa.
Viem len, že je niekde vzadu. Prepáčte.
Vojdite dverami číslo dva.
Zvyšné kartičky odložte do obálky, prosím, a nechajte si ju do konca výstavy.
- Áno. - Užite si to.
ZVUKY KROKOV SA OZVÝAJÚ V SPOMIENKE
NA CESTE, PO KTOREJ SME SA NEVYDALI,
KU DVERÁM, KTORÉ SME NIKDY NEOTVORILI. T. S. ELIOT
Si to ty.
Počula som, že si tu.
Kde je Charlie?
Aký Charlie?
Dokázala si to, drahá.
Počúvaj, prišli z Times.
Dobre. Prepáč. Alesia, toto je Jason Dessen.
Jason, toto je Alesia Cheneyová, moja agentka.
Jason, ktorý inšpiroval výstavu?
Áno.
Som veľmi pyšný, že som tvoj priateľ.
Ahoj. Vyzeráš úžasne.
Ďakujem. Pozri, kto je tu.
Ryan?
Áno. Dobre. Idem.
Prepáčte, chlapci.
Musím byť dobrou hostiteľkou, ale potom budem mať malú párty
- u mňa. Prídeš? - Áno.
- Jason? - Áno. To si nenechám ujsť.
Nuž, sakra, kde v riti si bol?
Počul som, že si sa zbláznil a strčili ťa do cely.
Tiež, že si sa presťahoval na Kostariku a stal sa farmárom.
A počul som, že si mŕtvy.
Nuž, určite nie som mŕtvy, takže...
Hej, ako fungovali tie zlúčeniny, čo som pre teba vlani vyrobil?
Zlúčeniny? Aké zlúčeniny?
Dobre. Prosím ťa, viem...
Chápem, že si podpísal mlčanlivosť, Jay, a nechcem byť chuj,
ale urobil som pre teba a Velocity veľa nedocenenej práce.
- A... - Velocity?
Povedal si...
Vravíš Velocity, takže poznáš to miesto.
Čo to robíš?
Čo to má byť? Čo sú to za hovadiny?
- Čo to robíš? - Len... Neskončili sme.
Zdravím. Prepáčte.
Zdravím vás. Môžete mi venovať chvíľku?
Chcem povedať pár vecí.
Občas si kladieme dôležité otázky:
„Kto som? Kým môžem byť?
Kým som mohol byť, keby Bulls porazili Pistons
v konferenčnom finále v 1990?“
Len sa pýtam.
Všetci vieme, že náš život ovplyvnili naše voľby.
A hoci som nikdy nebola zástankyňou ľútosti,
priznávam, že ma čiastočne zaujíma cesta, po ktorej som sa nevybrala.
Dnes ste si všetci vybrali
a vaša voľba určila, ktorú verziu výstavy ste videli.
Mali by ste mať kartičky, ktoré ste si nevybrali.
Sú to aj vstupenky a môžete sa vďaka nim
kedykoľvek budúci mesiac vrátiť a vybrať si inú cestu.
Zistiť, či je inde ozaj tráva zelenšia.
Ďakujem svojmu úžasnému tímu. Vďaka vám sa to zrealizovalo. Ďakujem.
A ďakujem aj vám, že ste dnes prišli. Znamená to pre mňa veľa.
- Salud. - Salud.
A kde všade je ešte tá výstava?
Nuž, v New Yorku, potom v Bostone
a na budúci mesiac v Los Angeles.
Zrejme tam poletím pozrieť si ju.
Nuž, možno pôjdem s tebou.
Vieš, spravíme si spoločný víkend.
Vážne?
Prečo nie?
Nuž, to by sa mi páčilo.
Dnes mi volal.
Ryan ti volal?
Áno. Chcel vedieť, či sme hovorili o pracovnej ponuke.
Prišlo jedlo.
Môžem sa najesť neskôr? S kamošmi ideme do skate parku.
Kto tam bude?
Brooke, Drew, Adam a Michelle.
Dobre.
Určite sa nechceš najprv najesť?
- Nie, v pohode. - Dobre, vráť sa do desiatej.
Áno. Ďakujem.
- Hej, synček. - Áno?
Nepovieš to dnes Brooke?
- Čo? - Že sa mu páči.
Vôbec nesúhlasím.
Nuž, vzťahy sú o vyjednávaní
a kto prehovorí prvý, vlastne prehráva.
To je cynický pohľad na lásku, láska moja.
Kto hovorí o láske?
Len jej ukáže, že máš záujem, a... ale nerozbaľ to na ňu na rovinu.
Takže mám byť odmeraný?
Odmeraný.
Áno. Tá správna miera odmeranosti.
Ale v pohode.
Zabav sa. Buď sám sebou.
- Áno. - Zabav sa.
- Áno, díky. - Áno.
Čo to bolo?
Čo? Čo?
Ukáž mi odmeraného. Aký si odmeraný?
Akože...
Nie.
- Ahoj. - Ahoj.
Dáš si?
Takže...
keď sme tu len my traja.
Vyklop to.
Kde si bol?
Hypotetická situácia.
Hypotetická?
Och, bože.
Vedec, profesor fyziky...
- Dobre. - ...je ženatý
so ženou svojich snov a majú syna.
Všetci majú dobrý život.
Až kým jedného večera ide tento muž do baru.
Stretne sa so starým priateľom z výšky, ktorý získal prestížne ocenenie.
Ale cestou domov sa niečo stane.
Domov nedorazí.
Keď je opäť pri plnom vedomí,
všetko sa zmenilo.
Mozgový nádor, úraz hlavy?
Podľa CT nie.
Možno je to nejaký komplexný deepfake žart.
Počas piatich hodín prerobili celý interiér jeho domu.
A nehovorím o iných fotkách na stenách.
Hovorím o novom nábytku, spotrebičoch,
vypínače sú na iných miestach, steny majú inú farbu.
Žiadny vtip nemôže byť taký komplexný.
A teda, aký by to malo zmysel?
Koľko užíva LSD-čka?
To bude určujúci faktor.
Dobre. Potom neviem. Zdá sa, že je blázon.
Nie som blázon.
Tvoja agentka dnes povedala, že som inšpiroval umeleckú inštaláciu.
- Áno. - Ako to?
Istý čas sme sa nevideli
a jeden večer si odrazu za mnou prišiel.
Vraj si o mne premýšľal. Ozaj si to nepamätáš?
Povedal si mi,
že naša existencia je len o voľbách.
Povedal si, že naše voľby vytvárajú svety.
A takže, teoreticky
simultánne obývame nekonečné množstvo svetov.
Povedal si mi, že v tomto svete
bolo tvoje najhoršie rozhodnutie o mne.
Povedala som,
že kedysi pred rokmi nám to fungovalo
a že som ťa ľúbila.
Vždy ťa budem ľúbiť.
Ale teraz sme priatelia.
Som niekde inde a ty tiež.
Dlho sme sa rozprávali.
Začal si hovoriť o výskume,
spomenul si tajný projekt
a povedal si čosi, čo ma zasiahlo, preto si to dobre pamätám.
Povedal si, že sa zrejme už nikdy neuvidíme.
Keď sme sa dnes stretli,
ako prvé si sa spýtal, kde je Charlie.
Kto je Charlie?
Náš syn.
Čo? Čože?
Toto viem ja.
Bývame spolu v dome z hnedého pieskovca na Logan Square.
Máme 15-ročného syna Charlieho.
Dobre, človeče. To nie je vtipné. Prečo s tým vôbec začínaš?
Ryan?
Si slávny neurovedec.
- Áno? - Získal si Paviovu cenu.
Prednášaš po celom svete.
Všetko je to choré.
Všetko.
Vieš, Jay, myslím si, že by si si mal zožrať tie sračky.
Ale najprv ti ich zohrejem,
nech ťa zasrane pália v ústach.
Naser si. Fakt, človeče.
Ryan. Ryan, počúvaj ma.
- Ryan! Neusieram si z teba. - Čože?
Neprišiel som o rozum. Prisahám.
Chápem.
Musím niečo vybaviť.
- Áno. - Chceš, aby odišiel?
- Netreba. - Nie? Dobre. V poriadku.
Zajtra prídeš doumývať riady, jasné?
- Skvelá výstava. - V pohode. Áno.
- Ďakujem. - Áno. Ďakujem.
Prepáč.
Prečo používaš moju kefku?
- Ahoj. - Ahoj.
Nemusela si si robiť starosti.
- Mohol som byť v hoteli. - Nie.
Nie, nie, zostaneš tu so mnou. Koniec debaty.
Tvoje veci sa perú. Tak som ti tam dala tieto, ak chceš.
Ďakujem.
Čie sú?
Môjho posledného priateľa.
Ani neviem, prečo ich stále mám, ale...
- Lebo sú fakt nóbl. - Lebo ja...
Áno. Sú nóbl.
Keď si šiel do nemocnice,
povedali ti, čo ti podľa nich je?
Nevedia.
Vraj som mal v tele nejaké zvláštne drogy, ktoré som neužil.
Chceli ma zavrieť na psychiatriu.
Dobre. Si si istý, že by to nebolo teraz najlepšie?
Nepotrebujem psychiatrickú pomoc. Potrebujem iba odpovede.
Áno.
Viem, že si myslíš, že som prišiel o rozum.
Vyspi sa.
Ahoj.
Prepáč, nechcel som ťa vystrašiť.
Odchádzaš?
Áno. Dnes mám tréning.
Iste.
Vyberieš z mrazničky kura a dáš ho do drezu?
Aby sa rozmrazilo.
- Áno. - Dobre. Ďakujem. Ahoj.
Zabav sa.
Vďaka.
Kamarát môj. Ako žiješ?
- Ahoj, Ryan. - Ahoj.
Daniela povedala, že si jej volal. Volávaš mojej žene?
Áno, ja... Myslel som, že sa bude z toho fakt tešiť.
- Dobre. Počúvaj, Ryan. - Čo?
Poviem ti to jasne, dobre?
Páči sa mi môj život v Chicagu a neodídem.
Takže tú prácu neberiem.
Dobre?
- To je... Dobre. - Takže...
Nuž, doriti, kamoš. Prepáč, že som to prehnal.
Áno, nuž, to si sakra prehnal.
Doriti, človeče. Dobre.
- Dobre. - Dobre, chápem, kamoš.
Dobre.
Haló?
Ahoj.
Och, božemôj, Jason. Si v poriadku?
Neviem.
Kde si?
Chystám sa vojsť na psychiatriu.
Kiežby si mi dovolil pomôcť ti.
Myslím, že sa musím stretnúť s niekým, kto ma nepozná.
Ktorá nemocnica?
Neviem, či je to dobrý nápad.
Nuž, teoreticky je to môj dom.
Nie.
V našom dome
máme fotku tohto vodopádu.
Ale sme na nej my dvaja a Charlie.
Nikdy som tam nebola.
Šli sme tam pred piatimi rokmi.
Bol to najlepší výlet v živote.
Jason, v telefóne sa zdalo...
že si robí starosti.
Dovoľ jej pomôcť ti.
Toto je izba môjho syna.
Aspoň by mala byť.
Nášho syna...
ktorý má rád anime.
Skateboarding.
Páči sa mu jedno dievča. On... Vieš. No tak.
Kreslí bláznivé krajinky, ktoré sa ti páčia.
Má pätnásť a už hľadá umelecké školy
a si naňho veľmi pyšná, lebo má talent po tebe.
Pozri...
keď som ti povedala, že som tehotná,
vravel si, že si to musíš premyslieť.
To si pamätám.
Na druhý deň si prišiel do môjho bytu
a povedal si, že máš veľa práce s výskumom.
Povedal si, že budúci rok stráviš v labáku
a že si zaslúžim niečo lepšie.
Naše dieťa si zaslúži niečo lepšie.
- Nie. - Nechcela som byť na to sama.
Každý si šiel po svojom. Tak sa to stalo.
Tak sa to nestalo. Porozmýšľal som o tom
a povedal som ti, že na konci života
budem mať radšej spomienky na teba ako na chladný sterilný labák.
Nie. Povedal si, že nie si pripravený.
To som nikdy nepovedal.
Robíš si zo mňa srandu?
Alebo sa zakrádam po tmavom dome s niekým, kto prišiel o rozum?
Nie, vravím ti pravdu.
Mali by sme odísť.
Mrzí ma to...
čo si vravela, že sa nám stalo.
To už bolo dávno.
A toto všetko. Teda...
Nechcel som ťa vydesiť.
Len nerozumiem, ako to, že, čo je pravda pre teba, nie je pravda pre mňa.
Nemôžem sa s tým zmieriť, ja...
Viem, že mám spomienky na celé manželstvo s tebou,
čo...
viem, že znie úplne šialene.
Len viem, že by som ti neklamal.
Neviem, čo presne to znamená, ale...
verím ti.
CIELE PROJEKTU
PROTOTYP KOCKY OPORA + IZOLÁCIA
UHLOPRIEČKY/PODPERY KONTROLNÝ OBVOD
KÁBLE V STENÁCH
ÚZKE DNO REDUKUJE STATICKÝ RUCH
No do riti.
- Čo? - Dokázal to.
Ten skur... Dokázal to.
Čo dokázal?
O čo som sa usiloval.
Šialená teória.
Šialená.
Čo ak Jason, ktorý žil v tomto svete... ktorý získal Paviovu cenu,
v koho dome sme dnes boli, za koho ma všetci považujú...
Čo ak vytvoril
väčšiu verziu mojej kocky,
v ktorej možno nielen časticu,
ale skutočnú ľudskú bytosť umiestniť do superpozície?
Tá kocka by umožňovala človeku cestovať
naprieč nespočetným množstvom realít kvantovej fyziky.
Čo ak tú kocku využil, aby sa dostal do môjho sveta?
Čo ak...
ten človek, čo ma uniesol...
som ja?
Akoby si to mohol byť ty?
Nie presne ja. Moja verzia.
Ako... Dobre, predstav si,
že on a ja sme pred mnohými rokmi tá istá osoba
až do okamihu, keď otehotnieš.
Potom sa rozdelíme do rôznych vesmírov.
Rozdelíme sa, lebo ja som si vyberal život s tebou,
a on si vybral prácu,
ktorá doviedla k vytvoreniu tej kocky.
Čo ak som v tejto chvíli
v jeho svete...
a on je v mojom?
Ale prečo by si to urobil sám sebe?
PONDELOK 7. OKT CHARLIEHO 16. NARODENINY
Som rada, že si našiel cestu ku mne.
Aj ja.
Čo je toto?
Dôkaz.
Čoho?
Že nie som blázon.
Vieš, stopa po obrúčke jedného dňa zmizne
a na tento život, ktorý som mal,
mi zostanú len spomienky.
Má mi to pripomínať, čo je skutočné,
a k čomu sa musím vrátiť domov.
- Ahoj. - Ahoj.
Si hore?
Áno.
Chceš ísť dole?
Povedz mi o nás.
O nás?
Dobre.
Kde mám začať?
Narýchlo sme sa vzali,
čo naštvalo veľa ľudí.
A mali sme úžasnú hostinu,
ktorá bola skvelá.
A zanedlho na to sme sa stali rodičmi.
Prvé roky boli zložité.
- Bolo to ťažké. Naozaj ťažké. - Prečo?
Vieš, ako to chodí. No, možno ty nevieš.
Ale život ťa istým spôsobom...
ubíja.
A
zmenili sa nám priority.
Trávil som menej času v labáku. Ty si trávila menej času v ateliéri.
Napokon som prišiel o finančné zdroje
a ty si napokon prestala maľovať.
Prestala som maľovať?
Áno.
Takže sme akože nudní?
Tak to nevnímam. To...
Dobre. Tak ako to vidíš?
Vybudovali sme si spolu život.
Som šťastná?
Áno.
Zažili sme si ťažké časy, ale áno. Áno.
A si aj moja najlepšia kamarátka.
Aký je sex?
Och, božemôj. Naozaj sa červenáš?
Toto je fakt čudné.
- Je zlý? - Nie.
Nie.
Prepáč.
Nie.
Haló?
Kto je to?
Zložil.
Hej. Počúvajte ma, nerobte to, prosím.
Pôjdem s vami. Ona s tým nič nemá.
Pusti mobil. Čo som povedala?
Daniela, urob, čo ti povedala.
Nie. Daniela.
Daniela. Nie. Daniela.
Nie.
Daniela.
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková