PO ROMANU BLAKA CROUCHA
Zapiramo. Žal mi je.
Hej.
- Poznaš me, kajne? - Ne bi rekel.
Daj no, Matt.
- Od kod me poznaš? - Ves čas prihajam sem.
Nikoli te nisem postregel.
- Jason sem. - Dobro.
Nocoj je bila zabava.
Dal si nam steklenico macallana, rare.
To steklenico?
- Ja. - Cel teden nisem prodal niti kaplje.
Za mojega prijatelja si odprl zadnji del.
Nikoli te še nisem videl.
Matt. Prekleto, strašiš me.
Ni smešno. Samo reci, da me poznaš.
Tole ti bom povedal.
Poišči pomoč in se poberi iz mojega bara.
Mike! Bo to problem?
Ne.
- G. Dessen? - Ja?
Sem dr. Randolph. Zakaj ste prišli na urgenco?
Z mojimi možgani je nekaj narobe.
Kaj je to?
Lorazepam, za spanje.
Ob živce me spravljaš.
V redu, Jason...
Kje imamo prekleto kavo?
Oprostite, da sem vas zbudila.
Veste, kje ste?
- V bolnišnici John of God. - Zelo dobro.
Imam izvide CT-ja in ni videti možganskih poškodb.
Ni tumorjev.
Nekaj modric, ampak nič resnega.
Opravili smo tudi toksikološke teste.
Našli smo nekaj, česar še nisem videla.
Psihoaktivno spojino.
- Prosili ste, da najdemo vašo družino. - Ja.
V Chicagu nismo našli Daniele Dessen,
v srednji šoli St. Peter pa ni Charlieja Dessena.
- Ne. - Zanima me,
kar ste sinoči rekli dr. Randolphu. Rekli ste...
"Ni bila moja hiša. Pohištvo je bilo drugačno.
Kuhinja je bila predelana."
Res to mislite, Jason?
"Jason Ashley Dessen, rojen v Denisonu v Iowi.
Diplomiral na univerzi v Chicagu.
Doktoriral na isti univerzi." To drži?
Ja.
"Podoktorske štipendije na Harvardu in Princetonu.
Dobitnik nagrade pavia leta 2010."
V članku piše, da vas v javnosti niso videli že več kot eno leto.
IŠČEJO NAGRAJENEGA FIZIKA DR. JASONA DESSENA. POGREŠAN.
DANIELA DESSEN – PROFILI
NASLOV, TELEFONSKE ŠT., EMAIL NASLOVI
Ste že bili kdaj na psihiatriji?
Obstajajo kraji za ljudi, ki ne ločijo več med tem,
kaj je resnično in kaj ni.
Rada bi ocenila vaše stanje. Bi privolili v to?
Vsekakor. Hvala.
Lahko je nekje zunaj in razkriva naše skrivnosti.
Pojdimo na policijo.
Izgubili smo štiri ljudi, ti pa hočeš še bolj izpostaviti Velocity?
Prav ima.
Če bi bila znanstvenik, kot je Jason, kam bi šla?
V bolnišnico.
Dr. Hollis...
- Oprostite. - Živjo.
Prvi dan sem tu in rad bi si izposodil pisalo.
- Seveda. Izvolite. - Takoj ga bom vrnil.
Hej, Jason.
Živjo.
PREDAVALNICA 1
Prvi zakon termodinamike.
- Oprostite. Nadaljujte. - Bo kdo ugibal?
- Res? Nihče? - Kaj je bilo vprašanje?
Zakoni termodinamike.
Prvi zakon termodinamike je zakon o ohranitvi energije.
Energije ni mogoče ustvariti ali uničiti.
Kaj mislim z besedo energija?
Energijo lahko opišemo kot sposobnost opravljanja dela,
kjer delo...
Jaz bom prevzel.
Hvala za nadomeščanje. Oprostite za zamudo.
Te tole dolgočasi
ali že vse to veš?
Tudi meni je malo dolgočasno.
Saj je.
Od vas je odvisno.
Veste, kaj je pravo dolgočasje?
Vaše življenje čez pet let, ker niste bili pozorni.
Delali boste za druge ljudi, najverjetneje za srednji vodstveni kader,
ki bo svoje nezadovoljstvo in brezup znašal nad vami,
medtem ko boste skušali prodajati izdelke in storitve
za multinacionalko, ki se ji gladko jebe...
...oprostite izrazu, če obstajate.
Meni pa je mar,
kajti za bežen trenutek... Kako ti je ime?
Riley.
Riley? Tako je, Riley. Za bežen trenutek,
Riley in vsi, ki gledate v telefone, odložite jih,
sedite v predavalnici in razmišljate o skrivnostih našega bivanja.
To je super. Zdaj pa...
Ne pričakujem, da boste vse razumeli. Nisem krut človek.
Pričakujem pa, da boste spoštovali priložnost.
Osredotočite se.
To je vse.
Ko vam govorim stvari.
Na primer. Leta 1850 je izjemen možakar, Rudolf Clausius...
Če kaj slišiš, me takoj pokliči.
Zelo nas skrbi zanj.
Hvala.
Je kaj novega?
Ne. Dawn je govorila z nekom iz John of God.
Jason je bil sinoči tam. Dawn je šla tja, a je že odšel.
Je izvedela, kaj mu je?
Ne, vendar vsaj vemo, da je še v mestu.
- Imaš ti kaj več? - Ne uspeva mi.
- Kaj pa Ryan? - Pustila sem sporočilo.
Dobro. Še poskušaj. Pokliči me takoj, ko kaj izveš.
Bom.
- Mi pokažete vabilo? - Poznam umetnico. Ona je...
Otvoritev je jutri, danes pa samo za povabljene.
- Daniela je rekla, da lahko pridem. - Vaše ime?
- Dessen, Jason. - Dr. Dessen?
Ja.
Trenutek.
V ovojnici so tri kartice. Izberite eno in jo izročite ženski noter.
Nisem vas prepoznala.
Dobrodošli. Ste izbrali kartico?
Veste, kje je Daniela? Umetnica.
Vem samo, da je nekje zadaj. Žal mi je. Pojdite skozi vrata št. 2.
Ostali kartici imejte v ovojnici do konca razstave.
- Ja. - Uživajte.
V SPOMINU ODMEVAJO KORAKI
PO POTI, PO KATERI NISMO ŠLI,
PROTI VRATOM, KI JIH NISMO ODPRLI. – T. S. ELIOT
- Ti si. - Slišala sem, da si prišel.
- Kje je Charlie? - Kateri Charlie?
Uspelo ti je.
Prišli so iz Timesa.
Dobro. Oprosti. Alesia, to je Jason Dessen.
Jason, to je Alesia Cheney, moja agentka.
- Jason, ki je navdihnil razstavo? - Ja.
Ponosen sem, da sva prijatelja.
- Živjo. Fantastično je. - Hvala. Poglej, kdo je tu.
- Ryan? - Dobro. Grem.
Oprostita, igrati moram gostiteljico, manjši domenek pa imamo
- kasneje pri meni. Prideta? - Ja.
- Jason? - Ja. Tega ne bi zamudil.
Sranje, kje si bil?
Slišal sem, da se ti je zmešalo in so te zaprli.
Pa tudi, da si šel v Kostariko in postal kmetovalec.
- In da si mrtev. - Mrtev zagotovo nisem...
Kako so se obnesle spojine, ki sem jih lani naredil zate?
- Kakšne spojine? - Dobro. Vem...
Vem, da si zavezan molčečnosti in nočem biti pizda,
ampak zate in za Velocity sem naredil veliko dela na črno.
- In... - Velocity?
Rekel si...
Rekel si Velocity, torej poznaš ta kraj.
Kaj delaš? Kaj je to? Kaj je to sranje?
- Kaj delaš? - Nisva še končala.
Živjo. Oprosti.
Pozdravljeni. Prosim za trenutek pozornosti.
Nekaj bi rada povedala.
Včasih si postavimo težka vprašanja:
"Kdo sem? Kdo bi lahko bil?
Kdo bi lahko postal, če bi Bullsi porazili Pistonse
v finalu konference, leta 1990?"
Samo vprašam.
Naša življenja so zaznamovana z odločitvami, ki jih sprejemamo.
Čeprav nisem pristaš obžalovanja,
vseeno priznam, da me zanima pot, ki je nisem ubrala.
Nocoj se je vsak od vas odločil,
katero različico moje razstave bo izkusil.
Še imate kartice, ki jih niste izbrali.
To so tudi vstopnice in lahko se vrnete
kadarkoli naslednji mesec ter uberete drugo pot.
Morda ugotovite, ali je katera res boljša.
Hvala moji čudoviti ekipi, ki je to omogočila. Hvala.
In hvala vsem, da ste prišli nocoj. Veliko mi pomeni.
- Na zdravje. - Na zdravje.
Kje vse bo razstava gostovala?
V New Yorku, Bostonu in naslednji mesec v Los Angelesu.
Najbrž bom šla tja.
Morda bom šel s tabo.
Lahko sva tam cel vikend.
- Res? - Zakaj pa ne?
Všeč bi mi bilo.
- Danes me je poklical. - Ryan?
Zanimalo ga je, ali sva govorila o ponujeni službi.
Hrana je tu.
Lahko jem kasneje? Prijatelji grejo v park za rolkanje.
Kdo bo tam?
Brooke, Drew, Adam in Michelle.
Dobro.
Res ne bi prej jedel?
- V redu sem. - Vrni se do desetih.
Ja. Hvala.
- Hej. - Ja?
Nocoj bi lahko Brooke povedal.
- Kaj? - Da mu je všeč.
Močno nasprotujem.
Zveze so pogajanja
in tisti, ki spregovori prvi, izgubi.
Ciničen pogled na ljubezen, ljubezen moja.
Kdo govori o ljubezni?
Pokaži ji, da te zanima, vendar ji ne razkrij čustev.
- Naj bom zadržan? - Zadržan.
Ja, prava mera zadržanosti.
Ampak miren.
Zabavaj se. Bodi ti.
- Ja. - Zabavaj se.
- Hvala. - Ja.
- Kaj je bilo to? - Kaj?
Pokaži mi, kako zgleda zadržanost.
Ne.
- Hej. - Hej.
Boš?
Torej, ostali smo sami.
Povej.
Kje si bil?
Hipotetično.
- Hipotetično? - Ojoj.
Znanstvenik, profesor fizike...
- Dobro. - ...poročen je
z žensko svojih sanj in imata sina. Lepo živijo.
Dokler ne gre ta moški nekega večera v bar.
Dobi se s starim prijateljem s faksa, ki je dobil prestižno nagrado.
Na poti domov pa se nekaj zgodi.
Ne vrne se domov.
Ko se popolnoma zave,
je vse drugače.
- Tumor na možganih, udarec v glavo? - Sodeč po CT-ju ne.
Morda gre za večplastno šalo z globokim ponaredkom.
V petih urah je njegova hiša povsem prenovljena.
Pa ne mislim na druge slike na stenah.
Novo pohištvo, novi aparati,
stikala za luči so premaknjena, stene so druge barve.
Nobena potegavščina ne more biti tako kompleksna.
In kakšen smisel bi imelo?
Koliko LSD-ja je zaužil?
Zdi se odločilen dejavnik. Potem pa ne vem. Slišati je nor.
Nisem nor.
Nocoj je tvoja agentka rekla, da sem navdihnil tvojo instalacijo.
- Ja. - Zakaj?
Že dolgo se nisva videla in nekega večera si nenadoma prišel sem.
Rekel si, da si mislil name. Se res ne spomniš?
Rekel si,
da je naš obstoj odvisen od izbir.
Da naše izbire ustvarjajo svetove.
In da teoretično
hkrati bivamo v neskončno veliko njih.
Rekel si, da je v tem svetu
tvoja najslabša izbira povezana z mano.
Rekla sem, da sva pred dolgimi leti doživela trenutek
in da sem te ljubila.
Vedno te bom. Ampak zdaj sva prijatelja.
Vsak ima svoje življenje.
Dolgo sva se pogovarjala.
Govoril si o svoji raziskavi in omenil tajni projekt.
Rekel si nekaj, zaradi česar sem si to dobro zapomnila.
Rekel si, da me najbrž nikoli več ne boš videl.
Ko sva se prej srečala, si me najprej vprašal: "Kje je Charlie?"
Kdo je Charlie?
Najin sin.
- Kaj? - To je vse, kar vem.
Živiva v rjavi opečnati hiši na Logan Square.
Imava 15-letnega sina Charlieja.
Tole ni smešno. Zakaj to govoriš?
Ryan?
Slaven nevroznanstvenik si.
- Res? - Dobil si pavio.
- Predavaš po vsem svetu. - Tole je skrajno zjebano.
Povsod.
Mislim, da moraš pojesti vrečo tičev.
Najprej ti jih bom spekel v mikrovalovki, da bodo v ustih mehki in vroči.
- Jebi se. Resnično. - Ryan. Poslušaj me.
- Ryan! Ne zajebavam te. - Kaj?
- Prisežem, da se mi ni zmešalo. - Razumem.
Opravke imam.
- Ja. - Hočeš, da gre?
- V redu sem. - Ja? Dobro.
Prideš jutri pomit posodo?
- Odlična razstava. - V redu sem.
- Hvala. - Hvala.
Oprosti.
Zakaj uporabljaš mojo ščetko?
- Hej. - Hej.
Ne bi bilo treba.
- Lahko bi šel v hotel. - Ne, z mano boš ostal in pika.
Oblačila sem dala prat. Če hočeš, lahko oblečeš tole.
Hvala.
Čigave so?
Od zadnjega fanta.
Ne vem, zakaj jih še imam, ampak...
- Ker so nobel. - Ker...
Ja, nobel so.
Ko si bil v bolnišnici,
kaj so rekli, da je narobe?
Ne vedo.
V mojem telesu so našli čudna mamila, ki jih nisem vzel.
Hoteli so me obdržati tam.
Misliš, da v tem trenutku to ne bi bilo najbolje?
Ne potrebujem psihiatrične pomoči, ampak odgovore.
Ja.
Vem, da misliš, da se mi je zmešalo.
Naspi se.
Hej.
Oprosti. Nisem te hotel prestrašiti.
Odhajaš?
- Ja, trening imam. - Seveda.
Lahko vzameš iz zamrzovalnika piščanca in ga daš v lijak?
Odmrzniti se mora.
- Ja. - Dobro. Hvala. Se vidiva.
Lepo se imej.
Hvala.
Stari, kaj dogaja?
- Hej, Ryan. - Hej.
Daniela pravi, da si klical. Zdaj kličeš mojo ženo?
Mislil sem, da bo navdušena.
- Poslušaj, Ryan. - Kaj?
Jasen bom.
Všeč mi je moje življenje v Chicagu in ne bom odšel.
Ne sprejmem službe.
V redu?
- Dobro. - Torej...
Sranje, stari. Oprosti, da sem šel čez mejo.
Prekleto res.
Sranje. Dobro.
- V redu. - Razumem.
Dobro.
- Halo? - Živjo.
Mojbog. Jason. Si v redu?
Ne vem.
Kje si?
Odhajam v psihiatrično bolnišnico.
Dovoli, da ti pomagam.
Govoriti moram z nekom, ki me ne pozna.
V katero bolnišnico?
Ne vem, ali je to dobra ideja.
Teoretično je to moja hiša.
Ne.
V najini hiši
je fotografija slapa, na kateri smo midva in Charlie.
Nisem še bila tam.
Tja smo šli pred petimi leti.
Bilo je potovanje življenja.
Jason, zvenela je zaskrbljeno...
...po telefonu.
Naj ti pomaga.
To je soba mojega sina.
Vsaj morala bi biti.
Najinega sina,
ki obožuje anime.
Rolkanje.
Všeč mu je dekle. Daj no.
Riše nore pokrajine, ki so ti všeč.
Pri 15-ih že išče umetniške šole,
ti pa si zelo ponosna, ker se je vrgel po tebi.
Poslušaj...
Ko sem ti povedala za nosečnost,
- si rekel, da moraš premisliti. - Tega se spomnim.
Naslednji dan si prišel k meni
in rekel, da si zaposlen s svojo raziskavo.
Da boš eno leto preživel v laboratoriju in da si zaslužim bolje.
Da si najin otrok zasluži več.
- Ne. - Naredila sem splav.
Šla sva narazen. To se je zgodilo.
Ni res. Premislil sem in ti rekel, da se želim na koncu življenja
raje spominjati tebe, kot pa hladnega, sterilnega laboratorija.
Ne. Rekel si, da nisi pripravljen.
Nisem.
Me zajebavaš?
Ali se po temačni hiši sprehajam z nekom, ki je nor?
Ne. Govorim resnico.
Raje odidiva.
Oprosti.
Za to, kar praviš, da je bilo z nama.
- Tega je že zelo dolgo. - In za vse tole...
Nočem te strašiti.
Ne razumem, da si ne deliva iste resničnosti.
Ne morem se sprijazniti...
Vem, da imam cel zakon spominov nate, ki...
Vem, da je slišati noro.
Vem pa, da ti ne bi lagal.
Ne vem, kaj točno pomeni, ampak...
Verjamem ti.
PROGRAM
Sveta nebesa.
- Kaj je? - Uspelo mu je.
Presneti... Uspelo mu je.
Kaj je naredil?
Kar sem jaz poskušal.
Nora teorija.
Nora. Kaj, če je Jason, ki je živel v tem svetu in dobil nagrado pavia,
v čigar hiši sva bila danes, in za katerega vsi mislijo, da sem jaz...
Kaj, če je ustvaril večjo različico moje škatle,
v katero ne gre zgolj delček,
ampak človek v superpoziciji?
Škatlo, ki človeku omogoča potovati
v različne resničnosti kvantne fizike.
Kaj, če je s pomočjo te škatle odpotoval v moj svet?
Kaj, če
je moški, ki me je ugrabil,
jaz?
- Kako je to mogoče? - Ne ravno jaz, ampak različica mene.
Predstavljaj si,
da sva on in jaz isti osebi pred dolgimi leti
do trenutka, ko si ti zanosila.
Potem se ločiva in greva vsak v svoj univerzum.
Ločiva se, ker sem se jaz odločil biti s tabo,
on pa se je odločil za delo, kar je vodilo do zasnove škatle.
Kaj, če sem zdaj
v njegovem svetu,
on pa v mojem?
Zakaj bi si to naredil?
CHARLIEJEV 16. ROJSTNI DAN
Vesela sem, da si našel pot do mene.
Jaz tudi.
Kaj je to?
Dokaz.
Česa?
Da nisem nor.
Naposled bo sled poročnega prstana izginila,
moji spomini pa bodo edini ostanek
življenja, ki sem ga imel.
To me opominja na resničnost in k čemu se vračam domov.
- Hej. - Hej.
Si še buden?
Ja.
Bi prišla dol?
Povej mi o naju.
O naju?
Prav.
Kje naj začnem?
Na hitro sva se poročila,
kar je razkurilo veliko ljudi.
Sledila je fantastična zabava, kar je bilo super.
Kmalu zatem sva postala starša.
Prvih nekaj let je bilo zapletenih.
- Bilo je zelo težko. - Zakaj?
Saj veš, kako je. Morda pa ne.
Življenje te zna...
...zmleti.
In...
Prioritete so se spremenile.
Manj časa sem bil v laboratoriju, ti pa v studiu.
Sčasoma sem izgubil sredstva,
ti pa si nehala slikati.
Nehala sem slikati?
Ja.
Sva dolgočasna?
- Tega ne vidim tako. - Dobro. Kako pa?
Ustvarila sva skupno življenje.
- Sem srečna? - Ja.
Imela sva težka obdobja, ampak ja.
Si tudi moja najboljša prijateljica.
Kaj pa seks?
O bog. Zardevaš?
Tole je čudaško.
- Je slab? - Ne.
Ne.
Oprosti.
Ne, ne.
Halo?
Kdo je to?
Odložil je.
Hej. Poslušaj. Nikar. Šel bom s tabo. Ona nima nič s tem.
- Odloži telefon. Kaj sem rekla? - Daniela, ubogaj jo.
Ne. Daniela.
Daniela. Ne. Daniela.
Ne.
Daniela.
Prevedla Lidija P. Černi