Pomôžte mi!
- Čas? - Dve minúty, 43 sekúnd.
Kurva!
Pomôžte mi.
Ježiši.
Je otvorená!
- Zbláznili ste sa? - Nenechám ho zase ujsť.
Netušíte, aké...
To je fuk! V tomto svete mi už nič nezostalo.
- Myslíš, že Leighton pôjde za nami? - Áno.
Myslíš, že tvoj svet je za jednými z dverí?
Teoreticky.
Tak ako ho nájdeme?
Netuším.
Počítal som a teraz sme prešli okolo 220. dverí.
Sú od seba asi tri a pol metra.
Takže sme prešli skoro kilometer.
Áno. Možno sme na nejakom prahovom mieste.
Prahovom akože nie reálnom?
Nie, je reálny. Veľmi reálny.
Myslím, že je to zhmotnenie mysle, ako pokus vizuálne vysvetliť niečo,
čo náš mozog nedokáže úplne pochopiť.
- Superpozíciu. - Presne.
Myslím, že chodba je priesečníkom možných realít.
Vypadnime odtiaľto.
Uvidíme, čo zistíme.
Aby nás tak ľahko nenašiel.
Pozriem sa na to.
Hej.
Čo, doriti?
Popol.
Božemôj.
Čo sa tu stalo?
Neviem.
No doriti.
Poďme.
Och, bože.
Si v poriadku?
Čo, doriti? No doriti.
PODĽA ROMÁNU BLAKA CROUCHA
TEMNÁ HMOTA
Toto auto je dosť naprd?
Áno. Teda, určite nie je úžasné.
Možno s tým budeme musieť niečo urobiť.
- Nespomaľuj. Pridaj. - Ja... Určite?
Áno, áno. Stihneš to.
Pekne.
- Čo? - Nič.
Vždy si mi hovoril, aby som na križovatke spomalil.
Nuž, tá červená bola skoro ešte oranžová.
Ako sa zatiaľ cítiš ako 16-ročný?
Neviem. Rovnako ako včera.
Asi sa to bude zdať reálne, keď dostanem vodičák, vieš.
Áno. Osláviť to.
Čo budeme robiť večer?
Zrejme to, čo zvyčajne.
Vieš, nič zložité.
Počúvaj ma, dobre?
Dnešok je stále tvoj deň.
Vďaka.
Je ich 50.
Teda už len 48.
GPS funguje.
Satelity sú asi stále na orbite.
Myslím, že sme na rovnakom mieste ako Velocity v mojom svete.
Dobre. Takže súradnice kocky sa nemenia...
to dáva zmysel... mení sa len okolitý svet.
Áno. Áno.
No tak.
Čo hľadáš?
Niečo, čím sa ovláda.
Je tu len kľučka.
Je to len kocka.
Toto?
Ako to myslíš, že len kocka?
- Ako funguje? - Neviem. Ty mi povedz.
Ty si ju vytvoril.
Mrzí ma to.
Ja len učím fyziku na výške.
Injekcia je pripravená.
Nebude to také zlé ako prvýkrát.
Telo si na to rýchlo zvykne.
Si v poriadku?
Kam to vedie?
Ak neprestaneme kráčať, kde skončíme?
Nuž, multivesmír je nekončený.
Asi nemá konca.
Jason!
Amanda!
Jason!
Prednáška je nahratá.
Ďakujem. To nebudeme potrebovať.
Dobre, všetci si vyberte zošity.
Takže dnes si dáme päťminútovku.
Vytrhnite si papier zo zošita, hore napíšte meno
a na okraj čísla od jedna po desať.
Áno.
Zošity už nikto nepoužíva. Mám len notebook.
Čo máte teraz na obrazovke?
Čo má na obrazovke?
YouTube.
Nespravili ste.
- To vážne? - Uhm.
Aj ja mám len notebook.
Čo pozeráte?
Nespravili ste.
Každý, kto má len notebook alebo iné zariadenie, nespravili ste.
Viete čo? Počkajte.
Veľa šťastia.
Počkajte! Kam idete... Dr. Dessen?
Jason.
Vaša asistentka mi práve napísala, že ste v triede rozbili fľašu a vypadli.
Nevypadol som. Odišiel som.
Čo sa deje, dopekla?
Je to tam ako pomalé umieranie, tak dávam výpoveď.
To nemôžete.
Áno, môžem.
Vlastne môžem robiť, čo sa mi zachce.
Rovnaké súradnice?
Áno.
Dobre.
Takže teraz vieme, že spojenie medzi dverami
a týmito svetmi trvá, kým účinkuje daná dávka drogy.
Nebola tam atmosféra.
Toto nemôže byť skutočné. Nemôže.
Amanda. Hej.
Hej!
Amanda! Hej!
Stoj!
Amanda!
Musí mať koniec.
Povedal som ti, nemá koniec!
Prečo vidíme samé zničené svety?
Lebo je to multivesmír
a všetko, čo sa môže stať, sa stane.
Niekde v tejto chodbe sú verzie teba a mňa, ktoré sa nedostali
do kocky, keď si mi pomohla utiecť.
Nekonečné možnosti.
Nekonečné.
Dochádza nám čas na tejto dávke.
Áno. Preto musíme začať riešiť jeden problém za druhým.
Najprv potrebujeme vodu a jedlo.
Tak začnime otvárať dvere
a dúfajme, že niekde to bude vyzerať ako domov.
Asi sme to dokázali.
Hej, dostaneš nás von?
Neviem. Skúsim. Tadiaľto.
- Jason, stoj. - Počkaj, Leighton.
Ona s tým nič nemá.
Vážne?
Donútil som ju.
- Donútil? - Áno.
Lebo ťa poznám veľmi dlho
a nikto ťa nikdy k niečomu neprinútil.
Nedovolím ti ubližovať ľuďom.
Amanda.
Končím, doriti.
Leighton.
Musíme ísť.
Nuž, v tom prípade...
Nie!
Poďme.
Amanda.
Hej. To nič.
Si v bezpečí. To si nebola ty.
To som bola ja pred troma hodinami.
Amanda, to bola iná Amanda, iný Jason.
Zrejme neutiekli až hodiny po nás.
Musíme to skúšať ďalej.
Nemá to logiku.
Musí mať.
Len ju nevidíme.
Tvoj Jason nemal teóriu, ako kocku ovládať?
Nie. Ak to aj vedel, nepovedal mi to.
Srať na to.
Hej. Amanda.
Amanda!
Hej!
Amanda!
Kam ideš?
Stoj!
V tej chodbe už nevydržím ani sekundu!
Zamrzneme!
Musíme sa vrátiť!
Nič nevidím.
Poď. Musíme si nájsť úkryt. Poď!
Poď.
Vydrž.
Zostaň pri mne.
Musíš sa zohriať.
Dobre.
Hneď prídem.
Haló?
Je tu niekto?
Doriti.
Jason!
Doriti!
Prosím.
Neviem, kam, doriti...
Si to ty, Jay?
Ako sa máš, kamoš?
Bordel si nevšímaj. Ešte mám opicu po včerajšej oslave.
- Ahoj. Pozrime na teba? - Ahoj.
Hej.
Prekvapilo ma, že si mi napísal.
Neveríš, že mi chýba starý kamoš z výšky?
Nie.
Dáš si?
- Prečo nie? - Hej.
Zunuje sa ti to niekedy?
Väčšinu dní to ani nevnímam.
Nazdravie, kráľ.
- Nazdravie. - Hej.
Mrzí ma, čo sa stalo starému otcovi.
Vďaka.
Tak ako ide rodinný biznis?
To sa musíš spýtať môjho otca.
Velocity bolo vždy jeho.
Stále ste na nože?
Hej. Nehovoril som s tým sviniarom už päť rokov.
Nuž, stále sa ti celkom slušne darí aj samému.
Nuž, môjmu zvereneckému fondu áno.
- Áno. - Och, Leighton...
rád ťa vidím.
Áno?
Aj ja teba, kamoš.
Takže čo tu robíš, doriti?
Dal som výpoveď v škole.
Chcem sa vrátiť k tomu, čo som začal.
To všetci, nie?
Čo to znamená pre teba?
Pre začiatok viac času s rodinou.
Áno. To je dobre.
To je dobre.
Dobre. Videl si v poslednom čase Ryana Holdera?
- Občas. - Áno?
Má úspešný rok.
Áno, prišiel sem pred troma mesiacmi.
Hľadal peniaze pre nový biznis.
Takže budem k tebe úprimný, dobre?
Nech pracuješ na čomkoľvek, určite je to úžasné.
Ak chceš vypadnúť, pokecať, som tvoj človek.
Ale teraz neinvestujem do ničoho iného.
Hlavne nie s priateľmi. Nič v zlom. Býva to zmätok.
Jasné?
Preto si tu, no nie?
Konečne chceš začať niečo vlastné.
Povedz mi, čo robíš dnes?
Nič. Nemám žiadne plány do konca života.
Chcem ti niečo ukázať.
No doriti.
Neboj sa.
Nie je to rafinovaný plán, ako ťa zabiť...
alebo áno?
Vtipné.
Už som ti povedal. Nech ide o čokoľvek, neinvestujem, takže...
Ahoj. Ahoj. Čo je to?
Veľmi špeciálna psychoaktívna droga.
Ukáž.
Psychoaktívna.
Áno. Čo to robí?
Zistíme to len jedným spôsobom.
Dobre, salud.
Dobre. Poďme. Nemáme veľa času.
Pomaly, pomaly.
Čo je to, dopekla?
Droga.
Prvýkrát účinkuje silno.
- Áno? - Áno.
Hej.
To je ono?
Áno, to je súčasťou.
- Áno. - Dobre. Poďme.
Čo je to, doriti?
To je moja kocka.
Ty si ju tu postavil?
Je to trochu zložitejšie.
Tak, čo robí?
Radšej ti to ukážem.
Usieraš si zo mňa, že?
Nie.
Poď dnu.
Tu máš.
Ďakujem.
Kocka je preč.
Pochovaná v búrke.
Školila som skúšobných pilotov, aby nestratili hlavu. Riadili sa rozumom.
Neurobila som ani jedno.
Prepáč.
Vieš, keď som bola malá, každú zimu sme sa chodili lyžovať do Argentíny.
Otec to zbožňoval.
Bývali tam šialené snehové búrky.
Šoféroval a rozosnežilo sa tak silno,
že sme museli zastať.
Sedeli sme v studenom aute.
Akoby nastal koniec sveta.
Je možné, že si na to myslela včera? V chodbe?
Na čo?
Ako si uviazla v snehovej búrke.
Áno.
Cítila som sa uväznená a bezmocná ako v tých snehových búrkach.
Kedy presne?
Tesne predtým, ako sme vošli dverami do tohto sveta.
Prečo?
Vieme, že dvere v chodbe
sú prepojenia do nekončeného množstva náhodných paralelných vesmírov.
Úplne nesúvisiacich a nekontrolovateľných.
Ale čo ak naše mysle určujú tieto prepojenia?
Čo ak nie sú vôbec náhodné?
Sú...
Čo ak si nejako tie svety vyberáme?
Určite som si nevybrala tento.
Nie. Nie úmyselne, ale...
čo ak sú tie svety odrazom nášho emocionálneho stavu
vo chvíli, keď otvoríme dvere?
Jason...
včera si hovoril o multivesmíre.
Že všetko, čo sa môže stať, sa stane.
Že niekde sú verzie teba a mňa, ktoré sa do kocky nedostali.
- Potom si otvoril dvere do Velocity... - Dvere...
Uvideli sme presne ten scenár.
Celý čas som rozmýšľal, ako ovládať kocku.
My sme tie ovládače.
Možno. A ak je to tak, môžeme ísť kamkoľvek chceme.
Mohli by sme ísť domov.
Dobre. Prázdna škatuľa?
Tvoj geniálny nápad je sklad.
Si v živote šťastný?
Toto začína byť vážne divné...
Stoj. Stoj a počúvaj ma.
Ukážem ti niečo,
k čomu nemajú prístup ani najväčší miliardári na svete.
Áno? Čo to je?
Cesta, po ktorej si sa nevydal.
Hej. Otvor dvere, inak ťa nakopem.
Áno.
Hej.
Mám halucinácie?
Nie tak úplne, nie.
Leighton, musíš ma počúvať.
- Kam vedú tie dvere? - Hej, Leighton. Hej, Leighton.
- Hej. Počkaj. Počkaj. - Pokoj.
- Stoj. Stoj. - Pokoj.
Počúvaj, ak tu budeš myslieť na nesprávnu vec,
obaja môžeme zomrieť.
Nechcem ťa vydesiť, ale je to vážne dôležité, jasné?
Dobre.
Teraz otvorím jedny dvere
a mám istú kontrolu nad tým, čo je za nimi.
Ale môže to ovplyvniť aj to, na čo myslíš ty.
- O čom hovoríš, doriti? - Počúvaj.
Mätiem ťa, dobre. Len...
Medituješ?
Skúšal som to. Nešlo mi to.
Nemohol som prestať myslieť.
Dobre. To nič.
Vyprázdniť si myseľ na dlhší čas si vyžaduje roky praxe.
Dobrou správou je, že si musíš vyprázdniť myseľ len na päť sekúnd.
Dobre. Ako to urobím?
Len sa sústreď na dlhý hlboký nádych
a pomalý výdych.
Teraz zatvor oči.
Len dýchaj.
Nádych. Dva. Tri.
Výdych. Dva, tri. Sústreď sa na svoj dych.
Nádych.
Kocka by mala byť tamto.
Pripravená?
Ďakujem.
Dobre. Poďme ju nájsť.
Lepšie sa na to pozriem.
Doriti.
GPS nefunguje.
Zamrzlo?
Bez neho ju nenájdeme.
Musíme. Tento svet nás zabije.
No tak.
Otoč sa.
Čo je to?
Vo všetkých svetoch stojí kocka na rovnakom geografickom mieste, že?
Bez ohľadu na to, ako sa zmenil svet navôkol,
GPS súradnice sú stále rovnaké.
Vidíš Sears Tower?
Tam je juh.
Pozri sa na kompas.
Mal by ukazovať tam. Na sever.
K severnému magnetickému pólu, ale ukazuje tým smerom.
Magnetické pole kocky ihlu otáča.
Sme blízko.
Tadiaľto.
- Vidíš to? - Áno.
Áno!
Doparoma!
Pripravený?
Kde je ocko?
Neviem.
Volala som mu a písala.
Počkáme?
Nie, to nič. Stmieva sa. Poďme.
Ďakujem, že si ma tam nenechal zamrznúť.
Tak sme si kvit?
Nie, dopekla.
Nezabúdajme, že stále je to všetko tvoja vina.
Och, áno. Nezabúdajme na to.
Práve som si uvedomil...
že dnes má môj syn narodeniny.
Koľko má rokov?
Šestnásť.
Mrzí ma, že si ich zmeškal.
Povedz mi ten príbeh.
Áno.
Na prvom ultrazvuku...
sme počuli dve srdiečka.
Čistá radosť sa zmenila...
...na číru hrôzu.
A znovu na čistú radosť.
Neboli sme pripravení stať sa rodičmi.
Teda, kto je?
Len ťa do toho hodia.
Hodia ťa do vody a plávaj.
Na ďalšej kontrole lekár povedal, že jedno srdiečko bije normálne.
Abnormality.
To je ale slovo.
Bol to bojovník.
Narodil sa ako prvý.
Taký statočný.
Plný života.
Podstupoval operácie, ktoré boli naňho priveľa.
Tretiu neprežil.
To ma veľmi mrzí.
Od úplného začiatku ste boli nerozluční.
Keď naňho myslím...
vždy je s tebou.
Posledné dni v nemocnici bol Charlie stále pri ňom.
Stále je to preňho ťažké?
Och, áno. Ale nehovorí o tom.
Vieš, zasadili sme strom
a do pôdy sme zamiešali trochu jeho popola.
A každý rok na jeho narodeniny
sedíme za súmraku pod tým stromom.
Ale teraz tam nie som.
Bol nažive.
Žil. Dýchal.
Áno. Viem.
Je toho veľa.
Bola to tá najkrajšia vec, akú som videl.
Jason, tá najkrajšia vec, akú som videl.
To...
Mohol si to ukázať hocikomu.
Dali by ti za to čokoľvek. Prečo ja?
Lebo hocikomu nemôžem veriť.
A viem, že tebe môžem.
Ani ma nepoznáš, kamoš!
Nie naozaj!
Vo svete, z ktorého pochádzam,
tvoji rodičia zomreli.
Vychoval ťa starý otec,
Laboratóriá Velocity dal tebe, hneď ako si skončil univerzitu.
V tom svete si prišiel za mnou, keď som získal Paviovu cenu,
a spýtal si sa ma, či mám nápady, do ktorých by si investoval.
A mal som.
A spolupracovali sme asi desať rokov.
Vytvorili sme pôvodnú verziu tejto kocky.
Presne tu na tomto mieste.
Ibaže tam to bolo v hangári.
Skúšali tam prúdové motory.
Áno.
Takže sme si boli blízki?
Áno.
Ty... Nuž, on bol jeden z mojich najbližších priateľov.
Dôveroval som tomu Leightonovi.
Vedel som presne, čoho je schopný.
Preto verím tebe.
Takže nie si z tohto sveta?
Prečo si tu?
Aby som napravil niečo, čo som posral.
Otázkou je, odišiel by si z tohto sveta, keby si mohol?
Začal odznovu niekde inde?
Bez váhania.
Čo by si dal za takú šancu?
Čo by som za to dal?
Áno.
Všetko.
Nuž...
toto je vstupenka.
Teda.
Čo?
Ten tvoj pohľad, čo si práve mal.
Tento.
Hľadíš do priestoru s prižmúrenými očami.
Robil si to neustále.
Je to šialené.
Pripomínam ti ho?
Áno.
Mnohými spôsobmi.
Bol šťastný?
No tak.
No tak. Môžeš mi to povedať. Teda, v podstate sme tá istá osoba.
Bol?
Nie.
Nepovedala by som, že bol šťastný.
Venoval sa len práci.
Bol tvrdý.
Najzapálenejší človek, akého poznám.
Vieš, že to on mi toto urobil, však?
Ako to myslíš?
Použil kocku, aby našiel môj svet.
Uniesol ma.
Preniesol do svojho sveta.
Bol to on.
Prečo by to robil?
Neviem. Ty si s ním žila. Ty mi povedz.
Ľútosť.
Ak chcel môj život...
mohol ma... Mohol ma zabiť.
Nie.
Načo sa unúval preniesť ma do svojho sveta?
Nie je netvor. Neurobil by to.
- Ak ti to urobil... - Viem, že áno.
...racionálne si to zdôvodnil.
Vo svojom svete si učiteľom, však?
Áno.
Si bohatý?
Nie.
Môj Jason si zrejme povedal,
že ti dáva životnú príležitosť.
Ísť cestou, po ktorej si sa nevydal.
Preňho a pre teba.
Ale prečo môj život?
Z miliárd všetkých Jasonov, prečo ja?
Čo máš ty, čo on nemá?
Danielu a Charlieho.
Nie.
- Netáraj. - Robíš to zle.
- Budú skvelé. - Ukáž.
- Skúšaj, kým sa nepodarí. - Dobre. Asi tak nejako.
Nemyslíš si, že otec má nejaké problémy?
Ako to myslíš?
Nuž, neviem. V poslednom čase je zvláštny.
Vieš?
Ahoj, rodinka.
Vonia to úžasne.
Áno. Varíme špagety a mäsové guľôčky.
Vieš, Maxove obľúbené.
Nebol si s nami pri strome.
Áno, viem. Viem. Ja... Veľmi ma to mrzí.
Ale mal som plné ruky práce so super tajnou úlohou.
Úlohou, ktorá sa týka oslávenca.
Nuž, môžeme sa k stromu vrátiť.
Ak chceš?
Áno. Isteže. Áno. O chvíľu.
Čo to tam máš?
Ďakujem.
Pre teba.
A pre nás.
Lebo dnešok...
je pre túto rodinu veľký deň.
Neotvoríš tú škatuľku?
Čože?
Všetko najlepšie, synak.
Od mamy a odo mňa.
To vážne?
Stojí vonku.
No doriti!
Jason, čo doriti?
Dnes som dal výpoveď.
Čože?
Stál som tam, pozeral som sa na triedu
a hlavou mi chodila len jediná myšlienka, že...
že mi je súdené niečo viac.
Ani si sa neporadil?
Áno. Viem. Prepáč.
- Ale už viac nemôžem. - Dobre.
Ale môj plat nestačí na vyžitie, nieto na kúpu auta.
Mala by si dať výpoveď a vrátiť sa k maľovaniu.
Och, áno? Ako to urobím?
Než sa narodil Charlie, pracoval som na istej veci.
Spomínaš si na tú kocku?
Áno?
Bolo to pre mňa dôležité,
ale nechal som to, lebo som sa chcel plne venovať vám.
Mám investora.
Hej!
Ďakujem, oci.
Ďakujem.
Môžeme sa previezť?
- Áno. Poď. - Áno?
Jasné.
Už sa nemusíš trápiť pre peniaze.
Chceš ísť dopredu?
Ideš, mami?
Idem.
NA PAMIATKU NÁŠHO PRIATEĽA A KULISÁRA ARTURA GAMINA.
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková