Okay.
- Vi bør sige det højt. - Okay.
Jeg føler mig tryg og lykkelig...
...og varm.
Og jeg vil gerne hjem.
Hvad følte du i virkeligheden, da du åbnede døren?
Jeg følte mig... overvældet.
Presset... Pis! Jeg forstår det godt.
Jeg forstår. Lad os komme videre. Du vælger næste dør.
Nej, jeg vælger ingenting lige nu, og det gør du heller ikke.
Se på mig.
- Vi er nødt til at vente. - Det er spild af to ampuller.
Nej.
At vente og regulere vores følelser er en kalkuleret investering i,
at vi begge to skal overleve.
Man kan ikke lyve for den. Den ved det.
BASERET PÅ BLAKE CROUCHS ROMAN
L.
- O. - S.
E.
Gudfader.
Jeg var... Jeg troede, du gik efter "lost".
Hvorfor er du så god til den leg?
Når min moster ikke kunne passe min bror og mig,
tog min mor os med på arbejde.
Der var ikke så meget at lave, så vi legede staveleg.
- Havde du et nært forhold til din mor? - På en måde.
Det var ikke nemt at være hendes datter.
Hun havde udiagnosticeret bipolar lidelse.
Ser du hende tit?
Ja, hun bor stadig i byen.
Når jeg skulle vente på min mor,
tiggede jeg mønter fra fremmede.
Mens hun fik kemo?
Jeg kan ikke lide, at du ved så meget om mig.
Jeg kan ikke lide, at du ingenting ved om mig.
Hvorfor bad du om mønter?
Der stod en slikautomat på hospitalet,
som havde en slags slik, jeg ikke kunne finde andre steder.
Og den smagte vildt godt.
- Måtte du ikke få det for din mor? - Jo, men kun én.
Hvis jeg fik mønter af fremmede, kunne jeg få mange, uden hun vidste det.
Det er smart.
Hvad for noget slik?
Det havde gult papir med mange farver på, ligesom konfetti.
- Butterfinger. - Nej.
- Dots? - Helt sikkert ikke.
Peanut M&Ms?
Nej. Dem kan jeg ikke have i huset, for Charlie er allergisk.
- Dares? - Dares?
Dem har vi ikke i min verden.
Hvem gik gennem boksen, før din Jason gjorde det?
Hun hed Blair. Hun var chefingeniør på boksen.
Hun meldte sig frivilligt, den dag den kom online.
Bagefter Jason og så to, vi fandt gennem et anonymt opslag efter deltagere.
- Selam og Alex. - Kendte I hinanden godt?
Ja.
Måske fandt de deres drømmeverden.
S.
T.
Hej, vågn op.
Stoffet virker ikke længere. Vi er tilbage i boksen.
- Men hvad betyder det for den dør? - Tror du, verdenen allerede er afgjort?
Vi er ikke i superposition, hvis gangen er væk.
Så er spørgsmålet vel, hvordan du har sovet?
Dybt. Jeg husker ikke, jeg drømte, men jeg har det bedre.
Også mig.
Jeg er hundesulten.
- Skal vi åbne den? - Det er vi vel nødt til.
Vent.
For fanden da.
Jason.
Her er ingen.
Jeg er også vildt sulten.
Vi ser os omkring.
Lad døren stå åben, hvis nu.
Jeg tjekker elevatoren.
Pis.
- Hvad? - Kantinen er låst.
Elevatoren virker ikke.
Hvad kan forårsage nedlukning?
Vi havde en protokol for visse scenarier.
- Hvad for eksempel? - Hvis nogen udefra prøvede at komme ind.
Eller der kom noget gennem boksen.
Hallo?
- Kom. Skynd dig. - Pis.
- Jeg vil ikke vide, hvad der er sket. - Fint med mig.
Vent.
Vi løber på tre, to...
Jeg skyder, hvis I rører jer. Hænderne op.
Det er kraftedeme løgn.
- Blair? - Blair?
Åh gud...
I tog ud og ledte efter mig.
Det er...
Lidt mere kompliceret.
Så den Jason, jeg kender, kidnappede dig ud af din verden
og ind i sin egen, så du fik hans liv og han dit?
Det er teorien, ja.
Var det derfor, han byggede boksen?
- For at komme tilbage til den Daniela? - Det ved jeg ikke.
Hvor kender du Blair fra?
I min verden er Blair min kones veninde. Men vi arbejder ikke sammen.
- Hvad laver jeg? - Du er advokat inden for bioetik.
Kommer det som et chok?
Jeg søgte ind på jura efter college.
Jeg kom på venteliste, der hvor jeg ville ind, så jeg blev ingeniør i stedet for.
Her bor jeg.
- Er I sultne? - Meget.
- Ja. - Okay.
- Hvordan fandt I mig? - Jeg er ikke helt sikker.
Jeg tænkte på dig i boksen.
Aftenens menu er...
Du skal ikke røre ved den.
Undskyld.
Vi har kylling og dumplings, lasagne og chilimakaroni.
- Kylling og dumplings. - Kylling.
- Hvor længe har du levet her? - Tre måneder.
Hvad skete der?
Det var sådan, da jeg kom, bortset fra at der ikke var strøm.
Men jeg fik nødgeneratorerne i gang.
Og jeg loggede mig på systemet og fandt det her.
Det er et år siden.
Det er dig.
En anden version.
Hvad fanden er det?
Verden er blevet indtaget af de der væsener.
Som den anden version af mig tog med tilbage.
Hold da kæft.
Hvad er det?
- Hvad mener du med indtaget? - De formerer sig eksponentielt.
- Du har været deroppe. - Efter forsyninger.
Jeg tager beskyttelsesdragt på, og jeg har undgået sværmene.
De angriber og fortærer alt.
Så der er ikke meget levende deroppe.
Hvorfor fanden er du her stadig?
Vi er på Velocity. Der må være flere ampuller.
De første overlevende tog de fleste med sig.
- Vi har ampuller. - Jeg har selv.
Du behøver ikke leve...
Jeg skal ikke ind i den boks, før jeg er klar!
Okay?
- Okay. - Okay?
Okay.
Hvad er den vildeste verden, du har set?
Bag en af de døre, jeg åbnede, var der en forfærdelig tørke.
Det var støvet. Glohedt. Lake Michigan var blevet en ørken.
Folk havde dannet bander.
De kørte rundt i lastbiler og på motorcykler
- og prøvede at slå hinanden ihjel. - Jøsses.
Det er handlingen i Mad Max.
- Mad Max. Filmen? - Hvad snakker du om?
- Har I ikke Mad Max i din verden? - Nej.
Hvad med toeren?
- Tordenkuplen? Tina Turner. - Tina Turner?
- Ja. - Hende sangeren? Er hun skuespiller her?
Wow.
- Ikke sjovt. - Det er pis.
Seriøst. Hvad skal du med mine penge?
Kom nu, tænk dig om. Du har nøglen til multiverset.
- Du kan røve banker i andre verdener. - Nej, penge har serienumre.
De varierer fra verden til verden.
Krydser man med store kontantbeløb bliver de snuppet som falske.
Det lyder kedeligt.
Hør her, du skal passe godt på.
Tænk godt over hver eneste beslutning, du træffer derinde.
Boksen kan være en enkeltbillet.
Er du sikker på, du vil?
Ja. Hundrede procent.
Da jeg var barn, og der var et computerspil, jeg ikke kunne slå,
fik jeg snydekoderne.
Det er sjovt i starten. Jeg strøg lige gennem banerne.
Til sidst begyndte jeg selvfølgelig at kede mig.
Sådan har mit liv været, så længe jeg mindes.
Jeg bruger penge, kontakter og indflydelse for at få, hvad jeg vil have.
Men den her boks, J, den er ikke kedelig.
Og jeg kan ikke snyde. Det forstår jeg nu.
- Kom. - Vent lidt.
- Hvordan har du det i dette øjeblik? - Lige nu? Jeg er spændt.
Husk, at du altid skal være ærlig,
når du er inde i boksen. Især over for dig selv.
- Jeg er lidt bange. - Det er okay.
Det ville være mærkeligt andet.
Tak for mad.
Jeg forstår ikke, hvorfor du gik ind i boksen.
For at redde Jason. Leighton ville slå ham ihjel.
Hvor vil du gerne hen?
Vil du blive i hans verden, hvis I finder den?
Det har jeg ikke tænkt over. Jeg har bare overlevet.
Måske er der allerede en dig. Og han har en familie.
Måske er det gået op for dig,
men du er ikke bare hjemløs. Du er verdensløs.
Jo længere du bliver i den boks og glider rundt mellem røvsyge steder,
jo mere begynder du at knække.
Det er derfor, jeg er her. Jeg var ved at knække.
Det føles nok, som om det lige er begyndt, men tiden er ikke på din side.
Du er nødt til at finde ud af, hvilken verden du vil ende i.
Du skal gøre, hvad der er bedst for dig. Ikke for ham.
Undskyld, jeg ikke forberedte dig bedre.
Det var mit eget valg at gå ind. Jeg ville selv.
Det er på grund af dig, jeg har overlevet, så drop det selvbebrejdende pis.
Kom med os.
Måske er vi de sidste mennesker, du ser.
Nej.
Jeg har det fint.
Jeg klarer mig.
Klar?
- Hold da op, mand. - Altså...
Du kan åbne dørene og gå ind og ud af verdener.
Enhver tænkelig verden?
Nej, vi har ikke adgang til hele multiversets spænd.
Okay.
- Okay, så verdener, som... - Som støder op til vores, kan man sige.
Verdener, som er spaltet fra for ikke så længe siden.
Som ligger ved siden af vores. Som vi findes i eller fandtes i.
- Altså verdener, vi er født i. - Præcis.
Hvad sker der, hvis virkningen aftager, mens jeg er i boksen?
Den er der stadig, når du kommer tilbage.
Så nu har du multiverset lige for næsen af dig.
Hvad vil du gerne se?
Hej, jeg har noget til dig.
Alle notaterne fra mine boksrejser.
Det er ikke for svage sjæle, men måske kan de hjælpe.
Jeg beholder mine sidste få ampuller.
- Er du sikker på, du ikke vil med? - Jeg rejser, når jeg er klar.
Pas godt på dig selv.
Det virker nok, som om I bare kan fokusere på en verden
og komme ud i den, men det kræver meget mere.
Alting forstyrrer.
Frygt og strøtanker. Underbevidste lyster.
Jeg lærte aldrig at kontrollere det.
Er du okay?
Hendes liv er ødelagt.
Dit liv er ødelagt.
De andre piloters.
Han kendte vejen tilbage.
Han kunne have hjulpet os og standset bokspiloterne.
Han kunne have forhindret...
...al den smerte.
Undskyld.
Jeg forstår ikke, hvordan han kunne blive sådan.
Du blev ikke sådan.
Er du sikker på, du er klar?
Jeg vil bare af sted.
Jeg ved, hvordan han blev sådan.
Da Daniela fortalte, at hun var gravid, var hun lidt i tvivl.
Hun vidste godt, at hun ville have børn, men hun var ikke sikker på mig.
På om hun ville leve med en, som ikke altid var der.
Så jeg måtte tage hjem og tænke grundigt over det.
Og overveje, om jeg kunne opgive alting for at få et barn med hende.
Jeg tænkte over det hele natten, og jeg sværger, jeg så begge muligheder.
Til sidst tog jeg hjem og overbeviste hende om, at jeg var det værd.
Og hvis jeg ikke havde gjort det...
Hvis jeg havde opgivet mit livs kærlighed for en videnskabelig teori,
ville jeg have gjort hvad som helst for at sikre mig,
at jeg havde ret, og at jeg havde truffet det rigtige valg.
- Og han valgte den anden vej. - Ja.
Måske tænker han, at det var en dårlig handel.
Undskyld.
Det er okay.
Det hjælper mig med at forstå det.
Kan du se?
Det handler om at afstemme sine tanker og underbevidsthedens intentioner.
Kom. Vi går.
Lad os prøve igen. Jeg har en ny verden, jeg vil se.
Vi har kun fem minutter tilbage på den her dosis.
Det er nok. Jeg er klar.
Jeg skal stadig have os tilbage til vores verden.
- Du har da flere ampuller, ikke? - Jo, jeg har 12.
Vi tager en træningstur mere, og så har du ti ampuller tilbage.
- Men du kan skaffe flere, ikke? - I teorien, jo.
Jeg er ikke kemiker. Processen er dyr, og den tager tid.
Okay, hør her. Nu siger jeg det bare lige.
Efter træningen får du en million dollar for hver ampul, jeg beholder.
Tænk over det, okay?
Vil du række mig logbogen?
Jeg har tænkt på Blairs ord om,
hvor kraftigt et fokus det kræver at kontrollere boksen.
Som når jeg skal have elevernes opmærksomhed.
Når man skriver ting ned, er det nærmest umuligt ikke at være opmærksom.
Man kan ikke skrive én ting og tænke noget andet.
Smart.
Så i stedet for bare at tænke på den verden, du vil se,
- skriver du det ned. - Ja.
- Jeg tror, det virkede. - Er det rigtigt?
Jeg tror virkelig, det virkede.
Jeg har...
Jeg tror, det var her, din Jason kørte mig hen, den aften han bortførte mig.
Det var mørkt, og jeg var blevet bedøvet, men... Nej, jeg har været herinde.
Der! Der!
Da jeg mistede bevidstheden, sad jeg lige der!
Han spurgte...
...om jeg var tilfreds med mit liv.
Er du helt sikker?
Det er min verden.
Kom nu.
Lad os gå tilbage.
Jeg må se mit hjem.
Vi lærer ikke at kontrollere boksen, hvis vi ikke udforsker.
Okay.
Jeg fandt en.
Jeg kan ikke lide det.
Der er noget helt galt.
Skynd dig.
Daniela?
Jason.
Hvad er der sket?
De bar dig ud.
De sagde, du ville dø.
Du må ikke blive syg.
Hvor er Charlie?
Han er stadig på sit værelse.
Der har ikke været nogen at hente ham.
Jason!
Jeg...
Hallo!
Hvad laver I udenfor?
Min kone er derinde. Hun er meget syg.
Min søn er død.
I har sat de rigtige farver op. Der kommer snart nogen og hjælper jer.
- Nej, hun skal have hjælp nu. - Bliv der.
Det er okay.
- Jeg er dr. Springer. Hvor er hun? - Nedenunder.
- Jay, test dem. - Tak.
Jeg er dr. Quayle. Jeg tager lige en kviktest. Giv mig dit håndled.
- Negativ. - For hvad?
- Dit håndled. - Seriøst...
Bliv, hvor du er. Bliv der.
Også negativ.
- Doktor, kan vi få hende på hospitalet? - Alle hospitaler er fuldt belagt.
Og når først øjnene bløder, er det snart slut.
Jeg ville hellere dø i mit eget hjem end på en briks i et hvidt telt. Beklager.
I må da kunne gøre noget.
Giv den herre nogle sprøjter.
Gør det nu, for fanden.
Virus er ikke luftbåren. Den spredes via kropsvæsker.
Rør ikke ved hende. Hun overlever ikke natten.
- Hvad er det? - Det er morfin.
Giv det hele på én gang, så sover hun ind.
Du skal ikke vente. De sidste otte timer er brutale. Kør.
Jason.
Jeg er nødt til at... Hun er min kone.
- Min kone... - Ikke i den her verden.
Hvis du bliver smittet, ser du aldrig din rigtige kone igen.
Det er ikke din verden. Vi hører ikke til her.
Ja.
For fanden da.
Tager de mig ikke med?
Nej.
De gav mig de her.
- For at hjælpe mig? - For at gøre en ende på det.
Okay.
Men jeg har sådan savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Men nu er jeg her.
Kan du huske det? Den dag?
Yellowstone.
Vi spiste der.
Charlie fik bøffelburger.
Han lod, som om den var god.
Og...
...der var udsigten fra vores bord.
Bjergene.
Og solen gik ned bag dem.
Og bagefter gik vi udenfor.
Alle stjernerne.
Det var en perfekt dag.
Det var alle dage.
Dem alle sammen.
Jeg har ondt over det hele.
Der er da én god nyhed. Testen er negativ.
Er du okay?
Jeg tænker kun på hende.
Og på Charlie på sit værelse.
Hør her.
Jeg ved godt, det er svært, men spørgsmålet, du burde tænke på,
som vi begge burde tænke på, er, hvorfor du bragte os til den verden?
Det eneste, jeg skrev, var: "Jeg vil hjem til min familie."
Du havde bagage med ud ad døren.
Du havde din værste frygt med: Ikke bare at miste din familie,
men at miste dem til sygdom.
På samme måde som du mistede din mor.
Vi talte lige om det i går.
Men hvorfor skulle jeg opsøge en verden som den?
Hvorfor gifter folk sig med udgaver af kontrollerende mødre og fraværende fædre?
For at få mulighed for at fikse ting, der har skadet dem som barn.
Det kan lyde ulogisk på overfladen, men underbevidstheden går sine egne veje.
Jeg tror, den verden har lært os meget om, hvordan boksen virker.
Så langt, så godt.
Lad os nu se.
Det ser rigtigt ud. Måske er det her.
Og hvis det er?
Hej.
- Hej. - Går du i seng?
Det har været en lang dag.
Jeg går derind alene.
Hvad gør du, hvis han er der?
Må jeg sige noget?
Selvfølgelig.
Jeg ved, hvad jeg har gjort.
Jeg talte ikke med dig om Charlies bil eller min opsigelse.
Eller det med investoren.
Nej, du talte ikke med mig om noget af det.
Ja.
Og det var supermærkeligt...
...at du ikke var med ude ved træet.
Og at du selv valgte bilen.
Jeg ville bare overraske jer.
Jeg elsker dig.
Du skal leve det liv, du gerne vil leve,
men hvad betyder det? Seriøst, hvor er jeg i det?
- Alle steder. - Jeg er ikke med i dine beslutninger.
Du ved godt, du kan tale med mig, ikke?
Du kan tale med mig om alt.
Okay.
Hvad vil du vide?
Hvem er din investor?
Kan du huske Leighton Vance?
Fra gamle dage?
- Har du en aftale med ham? - Ja. Eller vi er tæt på.
- Så det er ikke en realitet. - Ikke 100 procent, nej.
- Hvor mange procent så? - Mindst 85 eller 90.
Vi skal bare afslutte handlen, så snakker vi millioner af dollar.
- Hvor er han? - Charlie! Gå ind til naboen!
Hvor er han?
For fanden da.
Jeg kan forklare alt, skat.
Hvor... Daniela?
- Bliv der. Bliv der! - Daniela. Jeg er...
Jeg gør dig ikke noget. Kniven var...
- Alarmcentralen. - Daniela, det er mig!
Min eksmand burde sidde i fængsel, men han står her med en kniv.
- Hvad? - Daniela Vargas. Eleanor Street 44.
Nej!
Jeg har ham.
Charlie! Hør nu, jeg...
- Jeg tog fejl. - Er der nogen?
- Jeg går nu. - Lad ham gå.
- Du skal aldrig komme tilbage. - Undskyld.
Forstår du det? Ud med dig!
Jeg elsker jer.
- Var han derinde? - Vi må væk. Politiet er efter mig.
- Hvad? Hvad skete der? - Kom.
- Pis. - Vi må tilbage til boksen.
Det er ikke sikkert at tage toget.
- En taxi? - Nej, det er for risikabelt.
Vi har brug for en ven. En i den her verden, vi kan stole på.
Kom.
Hvem?
Bilnøgler.
Amanda. Se her.
Hej.
Måske skal du bare give hende et kram og gå.
Okay.
Det var sindssygt.
Hvad sagde du til hende?
Jeg sagde, at jeg er et godt sted, at jeg er glad og... at jeg savner hende.
Du gav hende håb.
- Tror du? - Ja.
Og så stjal du hendes bil.
Hold da kæft.
Vil du ikke gerne vide, hvad du har gjort?
- Det ville jeg. - Ikke det fjerneste.
Virkelig? Er du ikke nysgerrig efter at vide, hvad du er i stand til?
Jeg er nærmere skrækslagen.
Det må jeg have glemt at skrive til denne verden.
- Se lige dig. - Hvad?
Vi lærer noget.
BRUD PÅ IKKE-LOKAL DØR
Dr. Dessen?
Doktor? Er det virkelig dig?
- Hvad er der sket, Mara? - Der kom en anden Jason.
Amanda gik med ham ind i boksen, og så fulgte Leighton efter.
Hvor længe er det siden?
- Flere dage. - Hvis blod er det?
Dawns.
Gå tilbage til arbejdet.
Hvordan er der derinde?
Det er et helvede.
Gik du uden mig?
- Jeg har bare et ærinde. - Okay.
Hvor mange fik du?
- Halvtreds. - Fik du 50?
Okay, hør her.
Når du har trænet mig og sendt mig af sted, hvad så?
Så må du klare dig selv, min ven.
Nej, jeg mente, hvad så med dig?
Jeg skal forsegle boksen.
Bare rolig.
Kun i den her verden.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve