Добре.
Треба сказати вголос.
Добре.
Я в безпеці, я щасливий...
Мені тепло.
І я просто хочу додому.
Що ти насправді відчував, коли відчиняв двері?
Я був пригнічений.
Від тиску... Чорт.
Я зрозумів.
Усе ясно. Давай рухатися далі.
Вибирай наступні двері.
Ні, зараз я нічого вибирати не буду, і ти теж.
Подивися на мене.
- Треба перечекати. - Змарнуємо дві ампули.
Ні. Ні.
Приділити час емоційному регулюванню – це прорахована інвестиція
у виживання для нас обох.
Ти цю штуку не обдуриш. Вона все знає.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ БЛЕЙКА КРАУЧА
ТЕМНА МАТЕРІЯ
Л.
- О. - С.
К.
Господи.
Я ж... Я думав, ти загадала слово «лось».
А як ти навчилася так добре грати?
Коли тітка не могла подивитися за нами з братом,
мама брала нас з собою на роботу.
Робити було нічого, тому ми грали в слова.
З мамою були близькі стосунки?
Щось типу того.
Бути її дочкою нелегко.
У неї недіагностований біполярний розлад.
Ти з нею бачишся?
Так, вона й досі живе в місті.
А коли я чекав на маму,
то виманював дрібʼязок у чужих людей.
Коли вона ходила на «хімію»?
Недобре, що ти так багато про мене знаєш.
А мені не подобається, що ти про мене нічого не знаєш.
А чому ти випрошував дрібʼязок?
У лікарні стояв автомат,
а в ньому були цукерки, яких я ніде більше не міг дістати.
Неймовірно смачні.
- А мама тобі не дозволяла? - Ні.
Дозволяла, але тільки одну.
А з монетками від чужих людей
я міг зʼїсти скільки завгодно, і вона не знала.
Хитро.
А що за цукерки?
У жовтій обгортці, з різними кольорами, як конфеті.
«Butterfinger».
Ні.
«Dots»?
Точно ні.
Арахісовий «M&M's»?
Ні. Я його люблю, але в домі не тримаю, бо в Чарлі алергія.
- «Dares»? - «Dares»?
У моєму світі такого нема.
Слухай, а хто пройшов через бокс до твого Джейсона?
Її звали Блер.
Головний інженер проєкту «Бокс».
Зголосилася добровольцем у той день, коли його запустили.
Потім Джейсон,
потім – двоє, яких ми знайшли, оголосивши анонімний відбір учасників,
Селам і Алекс.
Ви всі дружили?
Так.
Що ж,
може, вони знайшли світи своїх мрій.
С.
Т.
Прокидайся.
Препарат більше не діє.
Ми знов у боксі.
Але що за цими дверима?
Думаєш, світ уже визначено?
Якщо коридор зник, ми більше не в суперпозиції.
Мабуть, питання в тому, як спалося?
Міцно.
Не памʼятаю, щоб щось снилося, але почуваюся краще.
Я теж.
Так їсти хочеться.
То що, відчиняємо?
Мабуть, доведеться.
Стій.
Та ну його.
Джейсоне.
Тут нікого немає.
Я теж страшенно голодний.
Давай роздивимося.
Не зачиняй двері, про всяк випадок.
Гляну, що з ліфтом.
Зараза.
- Що? - Буфет на замку.
І ліфт не працює.
Що могло спричинити такий локдаун?
У нас діяли протоколи на випадок певних сценаріїв.
Наприклад?
Якщо спробує пробратися хтось чужий
або щось пролізе через бокс.
Агов!
Боже.
Ходімо.
Не стій.
Чорт.
Знати не хочу, що тут сталося.
Та я теж.
Стій.
Стій. Чекай.
Біжимо на три, два...
Ворухнетесь – я стріляю. Руки.
Не може бути.
- Блер? - Блер?
Боже...
Ти пішла мене шукати.
Це...
- Усе не так просто. - Я...
Той Джейсон, якого я знаю, викрав тебе з твого світу
і переніс у свій, щоб ти жив його життям, а він – твоїм?
Така гіпотеза.
Тобто для цього він і створив бокс?
Просто щоб вернутися до тієї версії Даніели?
Не знаю.
А як ти знаєш Блер?
У моєму світі, Блер, ти подруга моєї дружини.
Але ми точно не колеги.
- А ким я працюю? - Ти юрист з біоетики.
Ти шокована?
Я вступала на юридичний після коледжу.
Потрапила в список очікування там, де хотіла вчитися,
тому вступила на інженерний.
Тут я живу.
- Голодні? - Дуже.
- Так. - Добре.
Як ви мене знайшли?
Не знаю.
Я думала про тебе в боксі.
У меню сьогодні...
Не торкайся. Не треба. Прошу...
Вибач.
У нас пельмені з куркою, лазанья з мʼясним соусом і макарони з чилі.
- Пельмені з куркою. - Пельмені.
Давно ти тут живеш?
Три місяці.
А що сталося?
Тут усе так і було, коли я прийшла. Тільки без електрики.
Але я запустила аварійні генератори.
Зайшла в систему
і знайшла оце.
Це сталося рік тому.
Це ти.
Якась інша версія.
Що це за штуки?
Цей світ заполонила отака гидота,
те, що принесла інша версія мене самої.
Ніфіга собі.
Що це?
А заполонили – це як?
Розмножуються в прогресії.
Тобто ти виходила.
Шукала запасів.
Надіваю хімкостюм на шари одягу
і досі уникала роїв.
Вони нападають і пожирають усе,
тому живого там, нагорі, не лишилося.
Вибач, а чого ти тут сидиш?
Це ж Velocity. Тут напевно є ампули.
Той, хто пережив перший наліт, втік, забравши майже все.
- У нас є ампули. - У мене теж.
Ти не мусиш жити, як...
Я не зайду в той дурний ящик, доки не буду готова!
Ясно?
- Ясно. - Ясно?
Так.
А який ти бачив найхимерніший світ?
Якось вийшов з дверей, а за ними – страшенна засуха.
Пилюка. Нереально жарко.
Озеро Мічиґан перетворилося на пустелю.
Люди розбилися на банди.
Їздили караванами вантажівок і мотоциклів,
убивали одне одного. Психушка.
- Господи. - Ага.
Ти переказав сюжет «Шаленого Макса».
- «Шалений Макс». Кіно. - Ти про що взагалі?
У твоєму світі немає «Макса»?
Нема.
«Воїн доріг»?
- «Під куполом грому»? Тіна Тернер? - Тіна Тернер?
- Так. - Співачка?
У цьому світі вона актриса?
Ух ти.
- Це не смішно. - Купився.
Серйозно.
Нащо тобі мої гроші?
Та ну. Сам подумай. У тебе ключі від мультивсесвіту.
Можеш узяти банк у паралельній реальності.
Ні. Валюту відстежують за серійними номерами.
У всіх світах вони різні.
Якщо переносити великі суми, купюри можуть помітити як підробку.
Так нецікаво.
Послухай, будь дуже обережний.
Ретельно продумуй кожне рішення, яке ти там приймаєш.
Той бокс може вести в один бік.
Ти твердо вирішив?
Так.
Сто процентів.
У дитинстві, коли я не міг пройти якусь відеогру...
я діставав чіт-код.
Спочатку все було супер.
Я прискорено проходив усі рівні.
А згодом, як і слід було очікувати, мені ставало нудно.
Моє життя таке, скільки себе памʼятаю.
Використовую гроші, звʼязки, вплив, щоб здобути бажане.
Але цей бокс, Джей, він не нудний.
З ним точно не вийде змахлювати, тепер я це розумію.
- Тому вперед. - Стій, стій.
Як ти зараз почуваєшся?
Саме зараз? У передчутті.
Памʼятай: завжди будь чесний,
коли ти всередині бокса, особливо сам з собою.
Мені страшнувато.
Це нормально.
Дивно було б не боятися.
Дякую тобі.
Все одно не розумію, навіщо ви пішли в бокс.
Щоб урятувати цього Джейсона. Лейтон міг його вбити.
Але куди ви хотіли потрапити?
Думаєш залишитися в його світі, якщо ви його знайдете?
Я про це й не думала. Просто намагалася вижити.
Може, там уже є одна ти. А в нього – сімʼя.
Ти, може, й сама вже додумалася,
але в тебе не просто немає дому – в тебе немає світу.
Що довше ти залишаєшся в тому боксі, блукаючи від одного страхіття
до іншого, то більше тебе буде плавити.
Ось чому я залишилася тут. Бо мене вже плавило.
Я розумію, таке враження, що все тільки почалось, але час не на твоєму боці.
Починай думати, в якому світі хочеш осісти.
І дбай про себе, а не про нього.
Вибач, що не підготувала тебе краще.
Я сама вирішила піти.
Я хотіла піти.
І завдяки тобі я так довго живу,
тому не звинувачуй себе.
Іди з нами.
Може, ти більше ніколи нікого не побачиш.
Ні.
Тут добре.
Не пропаду.
Готовий?
- Йо. - Ну...
можна відчиняти двері й вештатися туди-сюди світами.
Будь-який мислимий світ?
Ні, доступу до всього спектра мультивсесвіту ми не маємо.
Ясно.
Тобто це світи, які...
Якимось чином суміжні з нашим.
Світи, які розщепилися в недавньому минулому,
які з нашим сусідять, у яких ми існуємо чи існували.
- Тобто ті світи, в яких ми народилися. - Точно.
Але що буде, коли дія препарату закінчиться, а я не в боксі?
Бокс буде на місці, коли ти вернешся.
Отже, в тебе напохваті – мультивсесвіт.
Що бажаєш побачити?
У мене для вас щось є.
Тут усі мої нотатки з мандрів у боксі.
Вони не для слабкодухих, але, може, знадобляться.
ПОЛЬОВІ НОТАТКИ
Я б віддала вам кілька ампул, але в мене їх мало.
Точно не підеш з нами?
Я піду, коли буду готова.
Бережи себе.
Здається, що варто зосередитися на світі, який хочеш побачити, –
і зʼєднаєшся з ним, але для цього потрібно значно більше.
Усе стає на заваді.
Страх, непрохані думки, підсвідомі бажання.
Попри всю підготовку, я не змогла їх приборкати.
Ти як?
Її життя зламане.
Твоє життя зламане.
Життя інших пілотів.
Він знав, як повертатися.
Він міг допомогти нам усім, зупинити пілотів бокса.
Міг просто зупинити...
весь цей біль.
Пробач.
Я не розумію, як він став такою людиною.
А ти не став.
Ти точно готова?
Я просто хочу піти.
Здається, я знаю, як він став такою людиною.
Коли Даніела сказала, що вагітна, вона трохи сумнівалася.
Сама вона дуже хотіла мати дітей,
але сумнівалася в мені,
чи варто будувати життя з людиною, якої ніколи не буде поряд.
Тому я пішов додому і дуже ретельно все обміркував.
Обдумав, чи зможу я від усього відмовитися,
щоб виховувати з нею дитину.
Цілу ніч про це думав, і клянусь, я бачив обидва шляхи.
Зрештою пішов до неї
і переконав, що я вартий її та дитини.
І думаю, що якби вчинив не так...
якби пожертвував потенційною любовʼю всього життя заради наукової теорії,
я б тримався за повне ніщо, аби пересвідчитися,
що мої розрахунки правильні і я зробив слушний вибір.
І він обрав другий шлях.
Так.
І може, думає, що обмін був нерівноцінний.
Вибач.
Та нічого.
Мені це помагає все логічно узгодити.
Бачиш, про що я?
Важливо врівноважити думки з підсвідомими намірами.
Ну все. Ходімо.
Давай ще раз. У мене ідея: хочу побачити ще один світ.
На цій дозі в нас лишилося всього пʼять хвилин.
Стільки часу не треба. Я готовий.
Мені ще треба нас повернути в наш світ.
Але ж ампули ще є?
У мене їх 12.
Але я проведу ще одну тренувальну сесію,
а потім залишу тебе з десятьма ампулами.
Але ж ти можеш роздобути ще?
Теоретично – так.
Я не хімік.
Процес виробництва дорого коштує і вимагає часу.
Добре, слухай.
Я підкину одну ідею.
Коли закінчимо підготовку,
я плачу мільйон доларів за кожну ампулу.
Подумай.
Передай, будь ласка, польовий журнал.
Я думав про те, що сказала Блер,
якої концентрації уваги вимагає контроль над боксом.
Згадав, як змушував студентів бути уважними.
Коли щось пишеш, майже неможливо
блукати думками деінде.
Ти не можеш писати одне, а думати про інше.
Розумно.
Тому, замість думати про світ, який хочеш побачити,
- можна його описати. - Так.
Здається, подіяло.
Справді?
Думаю, реально подіяло.
Я...
Сюди мене притягнув твій Джейсон у вечір викрадення.
Було темно, я був одурманений, але... Ні, я був у цьому приміщенні.
Там!
Непритомніючи, я сидів отам!
Він мене спитав...
чи я задоволений життям.
Це точно було тут?
Це мій світ.
Ходімо.
Повертаймося.
Я мушу побачити свій дім.
Як навчитися керувати боксом, якщо не досліджувати його світи?
Добре.
Гей!
Знайшов.
Мені це не подобається.
Щось тут не так.
Поквапся.
Даніела?
Джейсон.
Що сталося?
Тебе ж винесли.
Сказали, ти помираєш.
Я не хочу тебе заразити.
А де Чарлі?
Нагорі, у себе в кімнаті.
Його ще не приходили забирати.
Джейсоне!
Я...
Гей!
Ви чого вийшли?
Моя дружина в будинку. Вона дуже хвора.
А син помер.
Кольори у вас правильні.
Скоро до вас хтось приїде і допоможе.
- Ні. - Не підходь.
Допоможіть їй негайно.
- Не підходь. - Спокійно.
Я доктор Спрінґер. Можна її побачити?
Так, унизу. В будинку.
- Джей, зроби їм тест. - Дякую.
Я доктор Квейл.
Зроблю вам експрес-тест.
Дайте запʼястя.
- Негативний. - На що?
- Запʼястя. - Серйозно...
- Вона... - Стій тут. Отут.
Ви теж чиста.
Докторе, заберете її в лікарню?
Лікарні й центри сортування давно працюють на межі можливостей.
І це не допоможе. В очах кровотеча, кінець близько.
Не знаю, як вам, а мені краще помирати вдома,
ніж на койці в наметі. Співчуваю.
Але ж ви можете хоч щось зробити. Будь ласка.
Принеси йому кілька автоінʼєкторів.
Джей, принеси.
Вірус передається через рідини, а не повітряно-крапельним.
Не торкайтеся її.
До ранку вона не доживе.
Що це?
Морфін.
Введіть пʼять одразу, і вона не прокинеться.
Не зволікайте. Останні вісім годин страшні.
Їдьмо.
Джейсоне.
Я мушу... Це моя дружина.
- Дружина. - Але не в цьому світі.
Якщо підхопиш від неї хворобу, то більше не побачиш справжньої дружини.
Це не твій світ.
Ми тут чужі.
Так.
Чорт.
Не заберуть мене?
Ні.
Мені дали оце.
Це допоможе?
Це припинить муки.
Добре.
Але я так за тобою скучила.
Я теж за тобою скучив.
Але ж я поряд.
Ти це памʼятаєш? Той день?
Єллоустоун.
Ми вечеряли в ресторані.
Чарлі замовив бургер з бізона.
І вдавав, що смачно.
А...
ще там відкривався краєвид з нашого столика.
На гори.
А за ними сідало сонце.
Потім ми вийшли надвір.
А там – розсипи зірок.
То був ідеальний день.
Усі дні були такі...
Усі.
Все тіло болить.
Є щось хороше: тест негативний.
Ти як?
Постійно про неї думаю...
Про Чарлі нагорі, в кімнаті.
Послухай,
я розумію, тобі важко, але зараз ось над чим треба поміркувати...
Нам обом треба поміркувати... Чому ти привів нас у той світ?
Я написав: «Мені треба до сімʼї».
Але у двері ти зайшов з багажем.
З найгіршим страхом: не просто втратити сімʼю,
а втратити через хворобу.
Так, як ти втратив маму.
Ми тільки вчора про це говорили, памʼятаєш?
Але навіщо мені шукати такий світ?
А навіщо люди одружуються з копією владної матері чи байдужого батька?
Спробувати в дорослому віці виправити те, що їх травмувало в дитинстві.
Може, на поверхневому рівні це несуттєво,
але підсвідоме слухається тільки себе.
Я думаю, той світ відкрив нам багато нового про роботу бокса.
Поки що все добре.
Побачимо.
Наче все так як треба.
Тобто, може, це тут.
А якщо так і є?
Гей.
Лягаєш спати?
День був важкий.
Краще я зайду сам.
А що зробиш, якщо він там?
Можна щось сказати?
Кажи.
Я знаю, я винен.
Не порадився з тобою про машину Чарлі й звільнення з Лейкмонту.
І про інвестора.
Так, ти ні про що не порадився.
Так.
І якось на голову не налазить,
що ти не прийшов посидіти біля дерева.
І сам обрав машину.
Я хотів зробити вам обом сюрприз.
Я люблю тебе.
Хочу, щоб ти жив так, як хочеш,
але що це означає?
Де я в цьому житті?
Ти скрізь.
Мене немає у твоїх рішеннях.
Ти ж знаєш, що зі мною можна розмовляти, так?
Розмовляти про все.
Добре.
Що ти хочеш знати?
Хто твій інвестор?
Памʼятаєш Лейтона Ванса?
Дуже давній знайомий?
Ти з ним домовився?
Так. Тобто майже.
Вилами по воді писано.
Не на 100%, звісно.
Добре, а якій процент надійності?
Десь 85, 90.
Треба закрити угоду, а коли це станеться, то в нас будуть мільйони.
- Де він? - Чарлі!
- Гей. - Іди до сусідів!
Де він?
Ой, чорт.
Кохана, я все поясню.
Де... Даніело!
- Стій там! - Даніело.
- Я... - Не підходь.
Я тобі нічого не зроблю. Ніж – це...
- 911, що сталося? - Даніело, це я!
Мій колишній чоловік.
Він має бути в тюрмі, але вдерся до мене з ножем.
- Що? - Даніела Варґас.
Еленор-стріт, 44.
Гей...
Ні! Ні!
Я держу.
Чарлі.
- Ні! - Прошу. Я...
- Я помилився. Помилився. - Мем, ви ще там?
- Я піду. - Хай іде.
Піду.
Ніколи сюди не приходь.
Хоч що я накоїв, простіть.
Ти мене зрозумів?
Пішов звідси!
Я вас люблю.
Люблю.
- Він там? - Треба йти.
- Що? - Ці сирени – по мою душу.
- Що? - Бігом.
Що сталося?
Чорт.
Треба вертатися в бокс.
Думаю, поїздом буде небезпечно.
Таксі?
Ризиковано.
Нам потрібен друг. Той, кому можна довіряти в цьому світі.
Ходімо.
Хто?
Ключі від машини.
Амандо.
Гей.
Вітаю.
Обніми маму і все, ходімо.
СВІТЛОЇ ПАМʼЯТІ АМАНДИ ЛУКАС
Чао.
Це була повна лажа.
Що ти їй сказала?
Сказала, що я у кращому світі,
що я щаслива і сумую за нею.
Ти дала їй надію.
- Думаєш? - Так.
А потім украла в неї машину.
Чорт.
А тобі не цікаво, що ти накоїв у цьому світі?
Мені було б цікаво.
Анітрохи.
Серйозно?
Не цікаво, на що ти здатний?
Мене жахає те, на що я здатний.
Мабуть, я забув таке записати про цей світ.
Ти ба.
Що?
Ми навчаємося.
НЕСАНКЦІОНОВАНЕ ПРОНИКНЕННЯ
Доктор Дессен?
Докторе? Це справді ви?
Що таке, Мара?
Приходив інший Джейсон.
Аманда пішла з ним у бокс, а за ними – Лейтон.
А коли... Давно це було?
- Кілька днів. - Чия це кров?
Дон.
Іди працюй.
А як воно там?
Пекло.
Гей!
Ти ходив без мене?
- У справі. - Ну добре.
Скільки дістав?
Пʼятдесят.
Ти дістав 50?
Слухай.
Підготуєш ти мене, відправиш, а далі що?
А далі розраховуй на себе, друже.
Ні. Я мав на увазі – сам що робитимеш?
Я маю закупорити бокс.
Не бійся.
Тільки у цьому світі.
Переклад субтитрів: Олена Любенко