Je to neuveriteľné.
Nie je hotový. Choď preč.
Aký je to pocit znovu maľovať?
Cítim sa dosť neisto.
Premýšľala si viac o tom, čo sme minule preberali?
O čom?
Že skončíš v galérii.
Budeš maľovať na plný úväzok.
Radšej... Radšej si dávaj pozor na želania.
Inak budeš mať plný dom obrazov.
Si pridobrá na to, aby si bola kurátorkou diel iných ľudí. Vážne.
Nuž, uvidíme, ako to dopadne s dohodou.
Dohoda...
je uzavretá.
Tieto čísla nedávajú zmysel.
Hej, zveziete ma?
- Kam chceš ísť? - Do skateparku.
Áno, vezmem ťa.
Nie, pôjdem ja. Nechaj mňa.
Aj tak musím niečo vybaviť. Zveziem ťa.
Stretneš sa s Brooke?
- Áno. - Je to rande?
Môžem ísť pešo.
Pokoj. Nestrápnim ťa. Poď. Vezmi si veci.
Maľuj.
Si trochu nervózny?
Áno, trochu.
To je dobré.
Nie je to zlá vec, vieš? Drží ťa to v strehu.
Áno.
Zabav sa, synak. Zvládneš to.
- Ahoj. - Ahoj. Ako?
Nuž...
zjavne si pripravený na dobrodružstvo.
Páči sa ti to?
Je to pecka, nie?
To je pre mňa?
Nech sa páči.
Pošlem ti kontakt na svojho človeka. Je dobrý.
Zo dva razy ma dostal z kaše.
No teda.
Určite chceš zapečatiť kocku?
Áno?
Prečo si sa vlastne vrátil?
Kvôli nej, však?
Áno.
To si posral vo svojom svete.
Namiesto života s ňou si vytvoril toto.
Trafil som?
Šťastnú cestu.
Nezabudni, čo som ti povedal.
Naozaj dúfam, že nájdeš, čo hľadáš.
Čaute.
- Ideš so mnou? Poďme. - Áno.
Ja...
Niečo som ti kúpil.
Meškáš.
Hej.
Si dosť nevrlý na chalana, ktorý bol práve s babou, čo sa mu páči.
Bol tam Drew. Znovu mi to posral.
Vieš čo? Musíš s tým niečo urobiť.
Čo také?
Neviem. Na to musíš prísť ty.
Ak niečo neskúsiš...
Nuž, to sa ľahšie hovorí, ako...
Vieš, budeš to ľutovať.
A ľútosť ťa bude zožierať zvnútra.
Čo je?
Čo sa deje? Charlie?
- To je... Och, bože. To je... - Doriti.
- Alergia? - Áno.
Čo?
Taška? Mám ju.
Čo mám nájsť?
Injekciu?
No tak! Ako to vyzerá?
Doriti.
Toto? Vydrž. Vydrž. Och, božemôj.
Čo mám robiť, No tak. Dobre.
Ahoj. Je v poriadku, že?
- Áno, bude v poriadku. - Dobre.
Len ho prezerajú.
- Si v poriadku? - Áno.
Ako sa to stalo?
Je to moja vina. Dal som mu zmrzlinu.
Ako to myslíš?
Bola s orieškami.
Ne... Neprečítal som si...
Nerozmýšľal som.
Koľko musíš rozmýšľať, aby si si spomenul, že má alergiu?
Viem.
Čo robíš?
Musím pripraviť priestory galérie na aukciu.
Máš veľa práce.
Nezúčastním sa toho večera, tak hodili prípravy na mňa.
Pomôžem ti nejako?
Nie.
Hej.
Odkedy používaš zubnú niť?
Vždy som ju používal.
Len v deň, keď ideš k zubárovi, a to nikoho neoklame.
Nuž, rozhodol som sa starať o zdravie ďasien.
Je to problém?
Nie, pýtam sa len zo zvedavosti.
Dobre.
PODĽA ROMÁNU BLAKA CROUCHA
TEMNÁ HMOTA
Ako to ide?
Pomaličky.
S ČERVENÝM NEÓNOM
- Doriti. - Čo?
A OPROTI JE VINÁREŇ
VINÁREŇ
- Čo? - Červené dvere.
To nie je moja manželka...
ani môj pes.
Nie sú to moje dvere, ani môj dom.
A toto nie je môj deň, doriti.
Myslím, že nikto nie je doma.
To je jedno, lebo pamätný strom tam nie je.
Človeče.
Toto je horšie ako všetky tie šialené svety.
Chicaga, ktoré nie sú úplne tie pravé.
Takmer, ale ani jedno nie je moje.
Neviem, či som pripravený vrátiť sa do kocky.
Ani ja.
Dnes sa vyspíme na normálnom mieste.
Toto je úžasné.
Och, božemôj.
Neviem, či je to tým hladom, alebo je to naozaj také dobré.
- Naozaj je to také dobré. - Že?
Ó, áno. Hej, nuž...
Nespomínala si, našla si v tomto svete Amandu?
Nie je terapeutka.
Naozaj?
Pripravený?
Je manažérkou fastfoodu.
Nie. Nie.
Aspoň si manažérkou.
Rozmýšľala si niekedy, ako...
Keby si si odmyslela všetky okolnosti ako životný štýl
a všetky externé faktory,
aké kľúčové komponenty
v tvojom vnútri tvoria teba?
Myslíš, že som stále ona,
manažérka Amanda na tej najzákladnejšej rovine?
Áno.
Presne.
Nuž,
osobnosť je len vzorec myšlienok, pocitov a správania jedinečných pre každého.
Radi si myslíme, že je fixná, ale nie je.
- Myslím, že ľudia sa menia... - Vlastne nie je.
...ale podstata zostáva rovnaká.
Áno, určite. Náš temperament sa stanovuje v troch rokoch,
ale to je len intenzita našich reakcií na prostredie, v ktorom sme.
Napríklad môj Jason mal problém ovládať výbušnosť.
- Aj ja. - Myslela som si.
Ale ty si empatickejší a lepšie ovládaš svoje nutkania ako on.
A to vďaka svojim skúsenostiam, svojim rozhodnutiam.
Naša osobnosť sa počas života veľmi mení a to je...
Zbožňujem túto pieseň.
Čo?
Nie. No tak.
Nie, to nie. Netancujem.
Isteže netancuješ.
Ani on.
Čoho sa bojíš?
Toho, čo všetci.
Ak budeš vyzerať hlúpo, môžeš odísť z tejto reštaurácie,
môžeš odísť z tohto mesta, alebo môžeš doslova odísť z tohto sveta.
Poďme na to.
Srať na to.
Hej.
Dnes to bola fakt skvelá noc.
Áno.
Áno, bola. Šialená.
Mám pocit, že môj svet mizne.
Myslíš, že by si naň niekedy úplne zabudla?
Viem si predstaviť, že budem v bode, keď už sa mi nebude zdať skutočný.
Ako to myslíš?
Lebo nie je.
Táto realita je jediné, čo máme.
Ak chceš, aby som išla do druhej postele, len povedz.
Nechcem.
Ale myslím, že by si mala.
Samozrejme.
Jason, poďte ďalej.
Mám všetko, čo chcem. Všetko.
Ale som tu a hovorím s vami, lebo, myslím,
že to nie je úplne také, ako som si predstavoval.
A verte mi, veľmi usilovne som pracoval, aby som tie veci dostal, dostal sa sem.
Myslíte, že je možné, že ste mali priveľké očakávania?
Zidealizovali ste si, aké by mohlo byť toto obdobie života?
Možno ste vždy snívali o tom,
ako úžasne sa budete cítiť, keď to všetko budete mať:
milovanú manželku, syna,
slobodu robiť, čokoľvek chcete.
Ale na niečo ste zabudli.
Život je stále len život.
Vraj to nie je také, ako ste čakali.
Čo ste čakali?
Pomyslíte si, že som chuj, keď poviem, že dokonalosť.
Chce, aby som odišla z galérie.
Odídeš?
Úprimne, ešte mi to nejde všetko do hlavy.
Ale je to veľa peňazí.
- Šialene. - Dobre.
Áno, ale ide aj o maličkosti,
napríklad zrazu každý deň používa zubnú niť a lepšie sa oblieka.
- Volaj rozvodového právnika. - Viem, že sú to maličkosti.
- Ale je ich veľmi veľa. - Pokračuj.
Napríklad kľúče nezavesí pri dverách, ale necháva ich na kuchynskej linke.
Vyzuje sa hneď, ako vojde dnu.
Vyloží umývačku, hneď ako sa vypne.
Stále chce sex.
Prestaň. Ja počujem, že je viac sexy, poriadkumilovnejší a bohatší.
Ale tá vec s Charliem nie je maličkosť.
Pred pár dňami som to vážne pokašľal.
Dal som synovi Charliemu zmrzlinu.
Boli v nej orechy a musel ísť na pohotovosť.
Je v poriadku?
Áno.
A vynahradím mu to.
Ale Daniela je stále veľmi rozrušená.
- Ospravedlnili ste sa? - Áno.
Áno, ale mám pocit, že jej musím ukázať,
že tomu venujem pozornosť.
A čo vám napadlo?
Mám rád veľké romantické gestá.
A ona?
Vy nie?
Nie všetci?
S partnerom máme občas rozdielne predstavy o romantike.
Ste vydatá.
Keď sme minule čakali na Charlieho na pohotovosti,
všimla som si na jeho ruke stopy.
Ako zranenie?
Ako stopy po ihle.
Podliatiny?
To najlepšie na koniec.
- Spýtala si sa ho? - Nie.
A v poslednej dobe býva v noci preč.
Hovorí, že pre obchodné stretnutia, ale neviem.
Porozprávam sa s ním.
Nie, nerob to.
Nie, bude ti klamať a len ho tým varuješ.
Musíš ho sledovať.
- Naozaj? - Áno.
Zisti, čo sa naozaj deje.
Nie.
Porozprávam sa s ním.
Ozaj, odkiaľ ste o mne počuli?
Od bývalej priateľky.
Je to dlhý príbeh.
Ahoj.
Dúfala som, že sa porozprávame.
Rád by som, ale idem von.
Kam ideš?
Kam ideme my?
Ja to viem, a ty to zistíš.
Patrí k tomuto aj večera?
- Áno, áno. - Dobre.
Ale najprv sa musíme niekde zastaviť.
Len jedna rýchla zastávka.
Sme tu.
CHARITATÍVNA UMELECKÁ AUKCIA MIESTNI UMELCI
Vzal si ma na tú charitatívnu aukciu?
- Áno. - Nie.
Nie, chcem ti uk... Jednu vec. Chcem, aby si videla jednu vec.
- Nerozumiem. - Poď.
Prečo sme tu?
Ver mi. Len mi ver.
Zdravím. Ako sa máte? Rada vás vidím. Dobrý.
Aj ja vás.
- Dobre. Za tebou. - Čo je to?
- Vezmi ma domov. - Čo sa deje?
Chcem ísť domov.
Dobre, počúvaj, viem, že som to pokašlal.
Len vážne neviem ako.
Nevieš ako?
Nie. Myslel som, že sa potešíš.
Áno.
Nie.
Nie, neteším sa.
Cítim sa naozaj, naozaj zahanbene, doriti.
Zahanbe... Ten obraz je úžasný.
Vzal si ho bez môjho dovolenia a požiadal kolegov, aby ho vystavili.
Radi ho vystavili. Oni...
Nemali na výber, museli ho vystaviť.
A potom si ma navliekol do šiat, ktoré neznášam,
a vzal si ma tam, kde ma všetci poznajú.
Nielenže ten obraz nie je dobrý,
nie je ani dokončený.
Ten obraz je dobrý.
- Je úžasný. Je úžasný! - O tom nerozhoduješ ty, Jason.
Je to moja práca.
A je to súkromné.
Povedala som ti, že ho nechcem predať.
Dobre, tak ho nepredaj! Nepredaj ho, doriti.
Len... Nechápem, prečo ho ľudia nesmú vidieť.
Lebo som nemaľovala celé roky!
Lebo sa snažím zistiť, či vôbec ešte chcem!
Ako ti napadlo, že je to v poriadku?
Možno nie si taký človek, ako som si myslel.
Nemyslel som to tak.
Ne...
Možno nie som.
Len chcem, aby si bola šťastná.
Prosím ťa. Ty chceš byť šťastný.
Čo je to?
Myslím, že si to pichá.
Čože? Myslíš ako drogy? Nie.
Má stopy.
Doriti.
Dobre, počkaj. Možno je chorý a nechce, aby si si robila starosti.
Skúša nejaké experimentálne lieky.
Myslím, že utajená choroba je prehnaná.
Ale má sklad, o ktorom mi nepovedal.
- Vážne? Čo tam bolo? - Toto.
Neviem, čo iné. Nedostala som sa tam.
Zistíš, čo to je?
Nie je tam toho veľa, ale áno.
Skús zistiť, čo to je, a potom vymyslíme, čo robiť.
Si v poriadku?
Áno.
Len myslím, že potrebujem deň pre seba.
Stretneme sa tu večer?
A čo ak je to môj svet?
Aj tak sa tu večer stretneme?
Pomôžem vám?
To ste maľovali vy?
Je to úžasné.
Ďakujem.
Toto...
Z nejakého dôvodu mi to pripomína pláž Juneway.
Je to ona.
Áno, ako na jeseň alebo tak.
Vlastne v novembri.
Mám rada východy slnka.
Áno.
Nuž, tak sa tu rozhliadnite, a ja budem tamto.
Ak by ste mali otázky, pýtajte sa.
Moja manželka je umelkyňa.
- Je odtiaľto? - Áno. Áno. Vlastne...
Vlastne nie...
v podstate.
No, nie sme spolu.
Takže... Nuž, nie, niežeby sme neboli spolu.
Je to...
Zložité.
Áno.
Neskočili by ste na kávu alebo čosi?
Nuž, som tu zavretá celý deň.
Dobre. Alebo, viete, keď skončíte, alebo...
Alebo... Takto ma chcete slušne odmietnuť.
- Prepáčte. - Prepáčte.
Áno. Doriti. Prepáčte, doriti.
To nič. Ďakujem, že ste prišli.
Ďakujem. Ďakujem.
Dobrý. Pomôžem vám?
Si oblečený.
Super.
Štekli, štekli.
Nie tvoj svet?
Čoskoro nám dôjdu ampulky
a možnosti.
Áno.
Smiem?
Ďakujem.
Píšeš o dĺžke a farbe jej vlasov, o práci.
Myslím, že to nestačí.
- Robím, čo môžem. - Viem, že áno,
ale musíš ísť hlbšie.
Áno.
Asi idem na vzduch.
Prinesiem nám jedlo a tak. Hneď prídem.
Áno, priezvisko Dessen. D-E-S-S-E-N.
Dobre. Ďakujem.
Ahoj.
Ja že si ma tu nechal.
Prepáč. Sľubujem, že by som ťa nikdy neopustil.
Kde si bol?
Sledoval som sám seba, špehoval som sa.
Sledoval som Danielu a seba, sedel som pred oknom reštaurácie a pozoroval ich.
Potom šli do kina.
Šiel som za nimi, sadol si za nich,
a sledoval, ako pozerajú blbý film.
A začínam rozumieť, prečo mi tvoj Jason urobil to, čo spravil.
Musel ma sledovať celý týždne, doriti.
V práci, sledoval mňa a Danielu na rande,
pozoroval nás cez okno, v noci sa zakrádal po dome, doriti,
predstavoval si, ako zmiznem, ako zmiznem, doriti.
Teraz myslím na zasrane šialené veci.
Toto nefunguje.
Nie.
Motáme sa v kruhu.
Áno, ale dostávame sa bližšie.
- Och, Jason. - Takže... Ne... Nie, nie.
Spomeň si, kde sme začali, a dostávame sa oveľa bližšie.
Svet, ktorý hľadáš...
je zrnkom piesku na nekonečnej pláži.
Nie, to... to nehovor.
Jason. Jason.
Videl si, ako tvoju ženu zabili.
Videl si ju umierať na strašnú chorobu.
Videl si, ako ťa nespoznala.
Vydatú za iného muža. Za iné verzie teba.
Náš mozog nie je na toto stavaný, jasné?
Koľko toho ešte znesieš?
Nezáleží na tom, koľko toho znesiem, musím nájsť svoju Danielu.
Zostáva nám desať ampuliek.
Desať.
Možno máš pravdu.
- Je to nemožné, doriti. - Nie je. Pozri sa na mňa. Nie je.
Nechcem, aby si stratil nádej.
Hovorím len, že musíme vyskúšať niečo iné.
Chápem, prečo sa hnevá.
Ona rozhodne, či a kedy ukáže niekomu svoje dielo.
To povedala aj ona.
Ako sa teraz cítite?
Úprimne, mám chuť odísť.
Kvôli tejto hádke?
Nuž, kvôli všetkému.
Usilovne som drel, aby som sa sem dostal, a všetko začína byť nahovno.
Na čo myslíte pri pomyslení na odchod?
Na nekonečne dlhú chodbu
s rovnomerne rozmiestnenými dverami, kam až oko dovidí.
A za každými dverami je verzia môjho života,
ktorý som mohol žiť.
Ak sa mi nepáči súčasná verzia, môžem vojsť do iných dverí.
To je zaujímavá metafora.
Asi vám ju ukradnem.
Nech sa páči.
Hovoríte o všetkých tých dverách,
a možno tam sa cítite najpríjemnejšie,
keď žijete v chodbe.
Viete, ako inak sa to volá?
Ako?
Strach zo záväzku.
Som ženatý 15 rokov.
Nerozprávate tak.
Hej.
- Ahoj. - Myslel si, že to nezistím, človeče?
- O čom hovoríš? - No tak.
Nechcel si so mnou pracovať, lebo mi kradneš prácu?
Neukradol som ti to.
Ako si to vytvoril? Túto zlúčeninu?
Jay, akoby si... videl do mojej hlavy.
Ryan, prisahám, že som sa k tvojmu výskumu nepriblížil.
A čo niekto, kto pre teba pracuje?
Nie.
Keď sa do toho pustia právnici,
budú sa vŕtať v každej sfére tvojho života, v práci, v labákoch, vo všetkom.
Tam to nemusí dospieť, Ryan.
Jason, rokujem o dohodách s viacerými farmaceutickými spoločnosťami.
Ak prídu na konkurenčnú biotechnickú firmu,
je koniec.
Kto ti dal moju ampulku?
Čo na tom záleží?
Funguje tvoja zlúčenina?
Sme veľmi blízko.
Aké je využitie?
Bezpečnejšia alternatíva celkovej anestézie.
Liečba traumy. Liečba fóbií.
Úplné nový prístup k potláčaniu bolesti.
Tvoja funguje?
Áno, funguje. Funguje.
Teda.
Ako si zasiahol Brodmannovú oblasť?
To ti nemôžem povedať.
No tak.
Dobre.
Povieš mi aspoň, aké je tvoje využitie?
A čo takto?
Radšej ti to ukážem.
Čo je to, doriti?
Môj tajný projekt.
Načo to je?
To ti ukážem.
No doriti, Jay.
Počkaj, mám si to tiež pichnúť?
Ak chceš vidieť, ako to funguje.
Je to bezpečné?
Áno. Robil som to viac ako stokrát.
Dobre.
Nerozumiem tomu, čo vidím. Čo je to, Jay?
Nuž, toto je zhmotnenie tvojej mysle,
ktorá sa snaží vizuálne vysvetliť niečo, čo s naším mozgom nepochopíme.
A to je čo?
Priestor päťrozmernej pravdepodobnosti
tiež známy ako superpozícia.
Jay...
hovoríš, že som teraz v kvantovom stave?
- Áno. Áno. - Jay.
Vyzerá to ako chodba,
ale v skutočnosti je to kocka, opakujúca sa naprieč možnými realitami,
ktoré majú rovnaké časové a priestorové súradnice.
Toto nemôže byť...
Je to skutočné.
Jason.
Och, môj...
Čo je za tými dverami?
Nekonečné množstvo variácií sveta, ktorý poznáš.
Niektoré trochu odlišné, z iných sa nebudeš vedieť spamätať.
Doriti.
- Počkaj. Nie. - Čo?
Toto...
Toto je tá nebezpečná časť.
Aspekty tvojho podvedomia, ako emocionálne rozpoloženie...
Dobre.
...určia, akú realitu nájdeme, keď otvoríme dvere.
- Doriti. Isteže... - Takže teraz sa musíš sústrediť.
- Viem, že si nadšený... - Snažím sa. Dobre.
Nádych.
A výdych.
Pripravený?
Toto je Chicago?
Iná verzia Chicaga.
Je to láskyplnejšie a progresívnejšie miesto ako náš svet.
Dobre, takže prečo... Ak... Ako sme sa tu ocitli?
Myslel som na miesto, ktoré by chcel vidieť môj priateľ.
Mohol by som ti ukázať toľko vecí.
Nemôžeme zostať dlho.
Daj mi mobil. Odfotím to.
Áno.
Jason, neverím, že si vytvoril lepšiu zlúčeninu ako ja.
Myslel som, že som jediný na svete, kto má know-how.
Nuž, existuje veľmi veľa svetov.
A existuje veľmi veľa Ryanov.
Ty nie si Jason, ktorého poznám, však?
Hej...
Nebudem ti robiť problémy, dobre?
Nie, počkaj. Počkaj. Počkaj. Počkaj!
Nie, počkaj.
Jay!
Jason?
Áno, to som ja.
Som Anthony.
- Dobrý. - Som Leightonov človek.
Áno. Ďakujem, že ste prišli tak narýchlo.
- Myslíte, že to dokážete? - Určite.
Začneme tým, že to orámujeme.
Zoženieme ľudí...
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková