PO ROMANU BLAKA CROUCHA
Nisi se oglasil.
Upam, da je vse v redu. Je kaj novic?
Hej.
- Kaj je to? - Večerja. Nocoj bom jaz kuhal.
Kako dolgo bosta jezna name?
Jaz grem.
Živjo, sem detektivka Masonova.
Sta starša doma?
Hvala.
Vesta, zakaj sem tu?
- Ne. - Ne.
Oba poznata Ryana Holderja.
- Že od faksa. - Od nekdaj.
Pred dvema dnevoma
ga je njegovo dekle Mindy Stewart prijavila kot pogrešanega.
Pogrešan je?
Ni se ji oglasil 12 ur. Pravi, da je to nenavadno.
Ni ga bilo na večerjo.
Kdaj sta ga nazadnje videla?
Videla sem ga pred petimi dnevi.
- Kje? - V njegovem stanovanju.
- Kakšen je bil? - V redu.
- Nič neobičajnega? - Ničesar nisem opazila.
- Kdaj pa ste ga vi nazadnje videli? - Pred tremi dnevi.
- Kje? - V baru Village Tap.
- Imamo posnetke vaju dveh tam. - No...
Od tam se je za g. Holderjem izgubila sled.
- Kakšen je bil tisti večer? - Če sem iskren...
- Ni bil najbolje. - Zakaj?
- Tisti večer je zelo veliko spil. - Je to pomembno?
Ja. Že od srednje šole ni pil. Nikoli ga nisem videl piti.
- Kam sta šla potem? - Prišel sem domov in...
Ne vem, kam je šel.
Najlepša hvala.
Če se še česa spomnita, je zadaj moja številka.
Hvala.
Ni me treba pospremiti.
Prideš gor?
Zaradi tega sem šla k Ryanu.
- Kje si to našla? - Sledila sem ti v skladišče.
Eno sem dala Ryanu, da mi pove, kaj vsebuje.
Ni to, kar misliš.
To je eksperimentalna spojina, ki izklopi
določene dele v prefrontalnem korteksu.
Za kakšen namen?
Da lahko opazujem makroskopske predmete, ko so v superpoziciji.
Ryan je to razvil zame.
Zakaj mi ni povedal?
Zavezan je molčečnosti. Zakaj nisi vprašala mene?
Ker se mi zdi, da sva se odtujila, in to mi ni všeč. Bojim se.
Jemlješ to?
Ne laži mi.
Ja.
Vpliva nate?
Stranski učinki so močni.
- Želim, da nehaš. - Prav.
- Lahko nehaš? - Ja.
Bom.
Kaj je v skladišču?
Veliko stvari za...
Moj projekt.
Zdi se, kot bi to skrival.
Saj sem.
Počutil sem se krivega, ker sem hotel še več.
To je to.
Res morava to narediti?
Zapravila bova dve ampuli.
- Zapravila bova ves dan. - Vem.
Vsi testi so pokazali, da zdravilo povzroča navado,
nikoli pa ni bilo preizkušeno pri tako pogosti uporabi.
Tako živiva že 29 dni.
Rabiva prekinitev. Nekaj čisto drugega.
- Nujno je. - Prav.
Vsi k meni. Postavite se v obliko podkve, kot smo vadili.
Kdo ve, zakaj smo tukaj?
Poglejte.
Veste, kaj obeležujemo v tednu hladne fuzije?
Prvi fuzijski reaktor, ki je šel na splet.
Res je. Gremo noter?
- Ja! - Prav. Za mano.
Kam si naju pripeljala?
Ne vem točno.
Nisem opisala sveta.
Osredotočila sem se na koncepte, ki bi jih bilo vredno izkusiti.
Na primer?
Ljudje, ki se strinjajo v osnovnih dejstvih,
tehnologija, ki ne uničuje okolja in človečnosti.
Predvsem pa sem pisala o sočutju.
Živjo.
Dve vroči čokoladi.
- Hvala. - Hvala.
Pisala si o ljudeh, ne stvareh.
V življenju je pomembno, s kom ga deliš, kajne?
Je dobra?
Ja.
Lonček je užiten.
- Dobra je. - Ja.
Dobro!
Imenuje se Spire.
Na vrhu Obamovega centra. Najboljša v mestu.
Vodi jo moja prijateljica. Recita, da vaju pošilja Sid.
Hvala.
- Ta Chicago mi je všeč. - Ja.
- Kaj? Odhajava? - Jaz odhajam.
Presenečenje. Se dobiva čez dve uri?
Prav. Kje?
V tej restavraciji?
- Prav. - V redu?
Kul.
Oprosti. Adijo.
- Še enega? - Ja.
Ne, to hočem. Naredil bom. Super bo.
- Hej. Živjo. - Živjo.
- Naju lahko slikate? - Seveda.
Hvala.
- Na ta gumb pritisnite. - Ja.
- Je kakšna posebna priložnost? - Obletnico imava.
- Jej. - Upam, da je v redu.
- Zelo srečna sta videti. - Hvala.
Tudi vidva s partnerko.
Slikal sem vaju.
- To počne. - Oprostite.
Nisem se mogel upreti.
- Kako dolgo sta skupaj? - Prosim?
Ne zelo dolgo.
Hvala.
Vau.
- Fantastično je. - Počutim se zelo neprimerno oblečen.
To je zate.
V redu.
Takoj se vrnem.
Zelo seksi.
Neverjetno, kakšen učinek ima umit obraz.
- Na zdravje. - Ja.
Nekaj imam zate. Zapri oči.
Odpri.
Kje?
Videl sem jih v izložbi, ko sem hodil naokrog.
- Spomnil si se. - Ja.
Hvala.
Ja.
- Si res? - Morala sem.
- In? - Nisi znanstvenik.
- Kaj pa sem? - Zavarovalničar.
Dolgočasno.
Tudi sebe sem poiskala.
Amanda Lucas iz tega sveta je že dve leti pogrešana.
Tudi ona se je rodila v Seattlu, ki je zdaj del države Cascadia.
Odraščala je v São Paulu in se pri 17-ih preselila v Chicago.
Ima dvojno državljanstvo.
So pa njeni starši mrtvi in nima brata.
Zato je...
Popolno.
S tehniko prepoznavanja obraza in skeniranja mrežnice
sem v desetih minutah dobila nov potni list.
Ta Amanda ima odlično kreditno sposobnost.
O čem govoriš?
Ostala bom.
Ne morem več tako naprej.
Mislim, da razumeš.
Ti iščeš svoj dom, jaz pa tega nimam.
Ne morem nazaj v svoj svet.
Nikogar nimam, razen tebe.
Pa še ti nisi moj Jason.
Me zapuščaš?
Jason.
Želim si, da ostaneš.
Ja.
Vem, da je nešteto svetov z Jasoni,
ki so pametnejši od mene in bi radi ostali.
Žal mi je, da ne morem biti eden od njih.
Čeprav...
Pustil ti bom nekaj ampul.
- Zakaj? - Zakaj?
Ne veva, ali bo to delovalo.
Noben svet ne bo popoln,
toda moramo izbrati in si ustvariti karseda dobro življenje.
Kaj boš naredila? Kam boš šla?
Vrnila se bom v Seattle, kjer nihče več ne pozna Amande Lucas.
- Začela bom znova. - Vse si premislila. Si prepričana?
Če nas zavest povezuje z resničnostjo,
potem ni samo zavest posameznika tista,
ki odpre pomembna vrata, ampak najina uma.
Kaj, če te jaz oviram pri tem, da se povežeš s svojim svetom
in se vrneš k njima?
Izjemna si.
Oprosti. Jaz sem kriv.
- Jaz sem te potegnil v to. - Ne. Nikar.
Brez obžalovanja.
Upam, da ju najdeš.
Hvala.
- Halo? - Živjo.
Živjo.
S katere številke kličeš?
Telefon mi je crknil. Od nekoga sem si sposodil telefon.
Je vse v redu?
Ja. Zanima me, kako si.
Odkar si pred eno uro odšel?
Je vse v redu?
Ja.
Ugotovil sem,
da preveč trenutkov s tabo jemljem za samoumevne.
Zjutraj vstanem, grem po opravkih,
toda ugotovil sem...
Prešinilo me je, kako zelo te ljubim.
Pomislil sem, da ti moram povedati, ker...
Nikoli ne veš.
Naj odpovem najine načrte za nocoj
in si oblečem najbolj seksi trenirko?
To bi mi bilo všeč.
Moram končati,
ker se bo začel sestanek z vlagatelji.
- Ja, prav. - Dobro.
Ljubim te. Se vidiva nocoj.
Oče?
- Charlie? - Ne. Tvoj drugi sin.
Kaj delaš?
Nisem mogel spati.
Zato si se oblekel v črno in se obul, da boš postopal po kuhinji?
Mislil sem, da bo sprehod pomagal.
Ne bom te zadrževal.
Rad te imam.
Kaj je?
Kaj je narobe?
Vem, kako zelo sem te razočaral.
Ne.
Nikoli.
- Kaj delaš? - Hej. Kaj je narobe?
Povej mi.
Kaj se ti dogaja?
Kmalu bo obletnica.
Razmišljam o Holly, kako nepošteno je.
Lahko bi uspela. Jaz pa nisem naredil trigonometrije.
Hej.
Max.
Življenje ni tako.
- Zapleteno je. - To dekle je mrtvo.
Njeno srce imam. Živim, ona pa ne.
Mi je res treba povedati, da je življenje zapleteno?
Ne.
Jebi se.
Max.
Kakšen teden je za tabo?
No...
Daniela je za mojim hrbtom
govorila z mojim dobrim prijateljem o meni in mojem delu.
O stvareh, ki bi jih morala povedati meni.
Zato razmišljam, da bi jo zapustil.
Bo to rešilo tvoje težave?
Zakaj te moti, da hočem stran iz slabe situacije?
Ne moti me. Je možno, da bežiš pred sabo,
pred tem, kdor v resnici si?
Čisto nič ne vem o tebi.
- Nisi prišel zaradi mene. - Toda kako naj ti zaupam?
Eno stvar povej. Samo eno.
Ne? Prav. Ti jaz nekaj povem o tebi?
Rada imaš sladkarije.
Na mizi imam sladkarije. Ni državna skrivnost.
To pomeni, da si rada všečna, da si prijazna.
Mislim, da psihologija ni bila tvoja največja ljubezen.
Prav imaš. Veliko stvari me zanima.
Zdiš se mi človek,
ki se precej žrtvuje, da pomaga drugim, predvsem moškim.
Nikoli ne bi obrnila hrbta slabi situaciji.
Po mojem si morala skrbeti za enega od staršev.
Ja. Tako zelo te je potrebovala, da si zato postala človek,
ki mora reševati druge, namesto da bi pomagala sebi.
Želim, da greš.
Takoj.
Ja.
Živjo, Jason. Oprosti, da motim.
Nekaj vprašanj imam. Ravno sem bila v bližini.
Sedi.
Preverili smo klice Ryana Holderja.
Nazadnje je bil v industrijski coni na jugu Chicaga.
Dobro.
Kaže, da je šel tja naravnost iz Village Tapa, kjer sta pila.
A tako.
Veš, kaj je počel v tistem delu mesta
- sredi noči? - Ne.
Nisi šel tja z njim?
Ne.
- Ti ni povedal, kaj tam počne? - Ne.
Dobro.
V tistem delu mesta ni veliko nadzornih kamer,
a če bom našla kaj zanimivega, se bom oglasila.
Si rekel: "Jebite se, odpoved dajem?"
- Življenje je prekratko. - V redu.
Kako je ime tvojemu šefu?
Alan.
Nate, Alan.
- Ampak jebi se. - Jebi se, Alan.
Jebi se, Alan.
Imaš tudi ti zoprnega šefa?
Ja.
Pred tabo je.
Kaj je to? S čim se zares ukvarjaš?
Avtomehanično delavnico imam. Loyalty Motors. Poznaš?
Ne?
Prihajajo vsi fini hipsterji iz Logan Squara.
Si si že od nekdaj želel avtomehanično delavnico?
Če bi se stvari obrnile drugače, bi bil najbrž s tabo na univerzi.
Menda ne.
Vem, da ni videti, a nekoč sem bil bister pizdun.
Imel sem štipendijo chicaške univerze.
Kaj se je zgodilo?
Dobil sem kazen zaradi vožnje v vinjenem stanju.
Bil sem na zabavi. Nacedili smo se ga, vrgel sem kovanec in izgubil.
Vozil sem in na poti domov smo naleteli na kontrolo.
- Se kdaj sprašuješ... - Ves jebeni čas.
- Še eno rundo? - Najbrž bo treba.
- Jaz bom viski. Pa ti? - Ja.
Hvala.
Imaš kdaj občutek, ko nekoga srečaš,
da si ga že nekoč prej?
- Ja. - Ja?
Izvolita.
- Hvala. - Ja.
Prvič sem te videl na vrtni zabavi.
Ko sta se najina pogleda srečala,
je bilo, kot bi se vame zagozdil stroj,
kot bi trčila svetova.
Vedel sem, da je na intelektualni ravni
človeška ločenost iluzija.
Vsi smo iz iste snovi:
Iz delcev snovi, ki so nastali v ognju mrtvih zvezd.
Toda tega v kosteh nisem začutil do tega trenutka s tabo.
Spomnim se le delčkov pogovora,
tvojega smeha in ustnic, obarvanih od vina.
Potem si mi rekla, da ima prijateljica nocoj razstavo.
"Bi šel z mano?"
Pomislil sem, da bi šel s tabo kamorkoli.
Danes zapuščam svet, v katerem je najin sin preživel.
V katerem je Max živ.
To Jasonovo življenje bi skoraj ukradel tako, kot so ga meni.
Toda spoznal sem,
da potrebujem svoje življenje in svojo družino, ne pa tuje.
"Mislil sem...
da je bistvo življenja doseči neki cilj.
Ker ga še nisem dosegel, se nisem dobro počutil.
Toda videl sem popolnost.
Dosegel sem jo in zdaj se mi dozdeva,
da hibe življenja ustvarjajo drugačno vrsto popolnosti.
Samo doma bi bil rad.
Nazaj na potovanju...
...s to različico tebe."
Želite, gospod?
Me poznaš?
Ja, Jason, poznam te.
- Dobro. - Matt.
Kaj...
- Kaj boš pil? Kaj se dogaja? - Nocoj ne.
Nocoj ne!
Prišel me je objet. Dobro. Hvala.
ČUDOVITO ŽIVLJENJE – POLETNA POZEBA – NADGRADNJA
Hej.
Vau. Dobro zgleda.
Oprosti. Ryan je končno poklical.
Ponj sem šel v bar v Garyju.
- Imel je pijanski pohod. - Je v redu?
Ne ravno. V slabem stanju je.
Nekaj ga muči.
Kje je zdaj?
Doma. Naspati se mora...
Ne bi smel biti sam.
- Poklical sem Mindy. K njemu gre. - Dobro.
Poklicati moram detektivko Masonovo. Da ji povem.
Pošlji mi Mindyjino številko.
- Poklicala jo bom. - Ja.
Želite?
- Kupil bi pištolo. - Dobro.
- Ne spoznam se na to. - Nič hudega. Zakaj jo potrebujete?
- Za varnost. - Dobro.
Tole je glock 23.
Kaliber .40. Avstrijske izdelave, solidna moč.
Lahko dobite manjšo za prikrito nošenje.
- S to lahko odstranim vsiljivca? - Ja. Padel bo.
In ne bo več vstal.
Je to... Koliko krogel...
- Tulci so. Trinajst nabojev. - Tulci?
V redu.
- Kaj pravite? - Ja.
- Kot bi držal pištolo. - Ja. Lahko jih pokažem še nekaj.
Odličen smith & wesson .357, če hočete raje revolver.
Ne, ta bo super. Vzel jo bom.
Ja? V redu. Imate kartico FOID?
Kaj je to?
Dovoljenje za strelno orožje, ki ga je izdala policija.
- Kako ga dobim? - Zaprositi morate zanj.
Prav.
V redu.
Do takrat pa...
Imate solzivec?
- Seveda. Tamle. - Ja?
Priporočam solzivec Fox Labs. Ima 5,3 milijona skovilov.
Najmočnejši na tržišču.
- Odlično. Tega bom. - Ja?
- Lahko pogledam nože? - Ja, tukaj so.
Iščete kaj posebnega ali...
- Ne. Tale? - Dobra izbira.
To je znamka Spyderco Civilian. Za samoobrambo in spopad.
Previdno.
- Oboje bom vzel. - Dobro. Odlično.
Tja stopite.
- Hvala za nakup. - Hvala.
- Lep večer. - Ja.
Ste si premislili glede noža?
Kupil bi pištolo. Ampak ne spoznam se nanje.
Se nisva ravno pogovarjala o tem?
Prosim?
Ravnokar. Pokazala sem vam glock. Niste imeli dovoljenja.
- Kupili ste solzivec in nož. - Prvič sem v tej trgovini.
Dobro. Imate dvojčka?
Ne.
Pravite, da je bil tu nekdo, ki mi je zelo podoben?
Ja, čisto tak kot vi. Enako oblečen, ni pa imel...
Opornice na prstu.
Kdaj je bil tu?
Odšel je 20 sekund pred vami.
- Veste, v katero smer je šel? - Nisem videla.
Mi poveste, kaj se dogaja?
Prevedla Lidija P. Černi