NA MOTIVY ROMÁNU OD BLAKEA CROUCHE
TEMNÁ HMOTA
Kde je máma?
Šla k Ryanovi.
Proč?
Mindy prý v telefonu zněla dost rozrušeně.
Chtěla je zkontrolovat.
Aha.
Hele, co si dát pozdní pizzu?
Jo. Mluvíš mi z duše.
Hned jsem zpátky.
Ahoj.
Odkud se známe?
To jsem já, Daniela.
Daniela s Hondou Civic?
Jo. To jsem já.
Nikdo jiný nelikviduje brzdové destičky tak rychle.
Jo?
Jsem tvoje zákaznice?
Loyalty Motors. Logan Square.
Fakt si myslíš, že jsi mechanik?
Já mechanik jsem.
Co si pamatuješ jako poslední?
No, byl jsem u nás v baru.
- A... - Ve kterém?
Shakers na Logan Square.
No jo, já...
Trochu se mi to vymklo.
A jeden chlap mi pořád kupoval panáky, takže...
- Prostě... - Kdo?
Já ne...
Nikdy jsem ho neviděl.
Řekl mi, jak se jmenuje. James nebo...
Nevím.
Tenhle?
- Jo. - Tenhle chlap ti kupoval panáky?
Jo.
Kdo je to?
Poslala jsem ti to.
Jo. Psychiatrická nemocnice Chicago.
Fakt vás tam nemám zavézt?
To zvládneme.
Dobře. Dej vědět, jak to dopadlo, jo?
Dobře. Děkuju.
Hej.
Hej!
Tati?
Čau.
Přivezli pizzu. Z Pequod’s.
Bezva.
Já hned přijdu.
Něco děláš?
Jo, jenom tady něco přemisťuju.
Nechceš pomoct?
Co? Ne. To je v pohodě. Přijdu za tebou.
Fajn.
Jasone, dobrý?
Jo.
Potřebuju drink.
To bylo rychlý.
- Co? - Znovu to samý?
Jo.
Tumáš, kamaráde.
To mě poser.
Kdys...
Dneska.
Ty?
Včera.
Takže tě taky unesl?
Jo.
Přímo přede mnou zabili Danielu.
Tu jinou Danielu.
Přede mnou taky.
Vzali tě do Velocity a mlátili tě?
Amanda mi pomohla utéct.
Mně taky.
Asi bylo nevyhnutelný, že se ve schránce rozmnoží různý naše verze.
Ale kolik jich je?
Někteří to určitě nepřežili. Nebo se ztratili.
Nebo jim došly ampule.
Ale někteří, jako ty a já, dělali správná rozhodnutí.
- Správná rozhodnutí. - Nebo měli štěstí.
Různý dveře a různý světy pozměnily naše cesty,
ale nakonec se taky dostali zpátky do tohohle Chicaga.
Při každým rozhodnutí, který jsem tam udělal, vznikl další Jason.
Při rozhodnutí každýho z nich.
A každýho dalšího.
Do hajzlu.
Kde je tvoje Amanda?
Ona...
Přišel jsem o ni.
Kde?
V jednom temným světě.
A ta tvoje?
Našla si místo, kde chtěla zůstat.
To je dobrý.
Zbyly ti nějaký ampule?
Mně taky ne.
Tak jsme tu.
Co teď?
Taky tě napadlo Kankakee, ne?
Vím o té rezervaci od Charlieho.
Oba to víme od Charlieho.
Jason číslo dvě... Tak mu říkám. Ten o ní neví.
Jo.
V noci ho tam vzít autem...
Pak ho poslat po některé ze stezek na severním břehu řeky a pak...
- Dneska mě to napadlo. - Dneska jsem vykopal hrob.
Nemáme zbraň.
Ty nemáš zbraň.
Dobře.
Je to celkem dobrý plán...
ale teď toho proti nám stojí mnohem víc.
Všichni chceme to stejný.
Všichni chceme svou rodinu.
Chceme zpátky svůj život.
Ještě před měsícem jsme byli jeden člověk se stejnými myšlenkami.
Říkali jsme přesně to samé.
Měli jsme stejné strachy, stejnou lásku.
Říkáme mu Jason číslo dvě,
takže se všichni považujeme za Jasona číslo jedna.
Všichni Jason 1 být nemůžeme.
Kolik se nás vrátilo?
Jeden mě včera chtěl zabít.
Mě dneska jeden sledoval.
Jestli Jasona 2 dostanu, tak za to rozhodně zaplatí.
To rozhodně.
Nechci ublížit tobě ani ostatním, jako jsme my,
ale nikomu nedovolím, aby mi bránil být s Danielou a Charliem.
Platím já.
Ještě něco? Na zahřátí?
Jo.
Nespěchejte.
Děkuju.
To tady nesmíte.
To nemůžete.
Po dobrém jídle není nad kvalitní doutník.
Nebo se to aspoň říká.
Tady se kouřit nesmí.
Mám jít pro vedoucího?
Vy jste ale drzoun.
Uvnitř kouřit nemůžete. Obtěžujete ostatní.
Obtěžuju tím doutníkem někoho?
Ano.
Obtěžujete.
Típněte to.
Hned.
Prosím vás, můžu se zeptat na něco osobního?
Můžu...
Jak se z vás stal detektiv?
No?
Dobré ráno.
Vstáváš dřív?
- Vezmeš Charlieho do školy? - Klidně.
Musím z galerie odvézt nějaké obrazy.
Můžu si vzít civic?
- Jeď Charlieho autem. - V pohodě. Vezmu si civic. Nesnášíš ho.
Ne. Charlie tam má víc místa
a zapomněl jsem civic natankovat, takže...
Má prázdnou nádrž?
Zlato, prostě si vezmi Charlieho auto.
Jasně.
Tak zatím.
Jo, počkej...
Jak na tom včera byl Ryan?
Moc dobře ne.
Nechápu, že do toho po letech zase spadl.
To říkal taky.
- Musím běžet. - Dobře.
Nechal bych tě řídit,
- ale nějak to blbne. - V pohodě.
Je to...
Kam jedeme?
Co? Vezu tě do školy.
A co ta Chicagská univerzita?
Nechtěls mě provést po kampusu?
- Dneska? Říkal jsem... - Jo.
- Co... - Víš co? Ne. Zapomeň na to.
Víš ty co? Řekl jsem, že tam zajdeme.
Tak tam zajdeme.
Víš, že nemám dost dobrý známky, ne?
Nikdy není pozdě.
Ještě to můžeš změnit.
Takže to je ústav fyziky. Tam jsem trávil většinu času.
Tam je vlastně ten dům, kde jsme se poznali s mámou.
Na té zahradní párty?
Málem jsem tam nešel.
- Bylo to na poslední chvíli. - Říkáš si, co by bylo, kdyby?
Jo, do konce života bych toho litoval.
Ale ne.
Litovat něčeho je snadný.
Ale nemůžeš s tím nic udělat.
Možná to pochopíš, až budeš starší.
Nebo jsi moc starej, abys to pochopil.
Proč to všechno říkáš?
Celej tvůj život v podstatě závisel na šílený náhodě.
Na ubohým rozhodnutí, jestli půjdeš na párty.
Co je?
- Co se stalo? Dobrý? - Jo.
Tak už pojď, možná jsem někoho viděl.
Chci ti ukázat knihovnu.
Pojď.
Dobře.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Haló?
Dobrý den, můžeme...
Přiložte kartu.
- Chci mu jen rychle ukázat knihovnu. - Máte kartu návštěvníka?
Ne, já jsem tady studoval a on je tu na prohlídce.
- Tati, v pohodě. Pojď. - Prosím, slíbil jsem to.
Příště si ty karty sežeňte, ano?
Děkujeme. Bude to rychlovka.
Pojď.
- Cože? - Jo.
Vidíš?
- Tak tohle je fakt hustý. - Jo, pojď.
Tady ses učil?
Když to postavili, už jsem měl po promoci.
- Pojď. - Co je?
Prostě... Posaď se.
Je to dost dobrý, co?
- Všechno v pohodě? - Jo.
- Určitě? - Jo.
Pojď.
Takže, tam toho moc není.
- Pojď. - Co je s tebou?
- Co? - Chováš se fakt divně.
Hele, poslouchej.
Zapomněl jsem něco udělat. Poslouchej, vezmi si auto.
Sejdeme se u jižní brány na rohu 57. ulice a South University Avenue.
Netuším, kde to je.
Najdi si to na mapě na mobilu.
- Já ještě nesmím jezdit sám. - Charlie, to zvládneš. Šup.
Tati, co se sakra děje?
Všechno ti vysvětlím v autě, až se sejdeme.
- Kde jsem říkal? - Na rohu South University a 57.
57. Jo. Tak běž. Věř mi.
Počkej!
Co potřebuješ?
Do prdele.
Řidičák a techničák.
Jo.
Provizorní průkaz, jo?
Pane!
To je moje auto. To je můj syn.
Tady parkovat nemůže.
My zrovna odjíždíme. Čekal na mě.
Jsme tu na prohlídce a já jsem tady studoval.
- Prostě nemůže stát na rušné ulici. - Omlouvám se.
Jo. Je to moje chyba.
Omlouvám se.
Jo.
Děkuju. Vážím si toho.
Buď opatrný.
- Ano. - Tak jo.
Hezký den.
- Do háje. - Měl bys řídit ty.
Prostě jeď.
- Tak jeď, dělej! - No jo.
Podpis a datum.
Díky.
Bože můj.
Ne, nesahej na mě.
Kouřil jsi v restauraci?
Abych tě dostal někam, kde bychom si mohli promluvit.
Proč?
Chceš mi říct něco upřímnýho?
Protože já už těch lží mám dost.
Složila jsem kauci. Není zač.
Ať se stalo cokoliv, já to neudělal.
- Aha. Ne. - Poslouchej.
Ten večer, jak Ryan slavil ve Village Tapu,
jsem tě viděl naposledy.
Co to meleš?
Tamten chlap nejsem já.
Je to jiná verze mě.
On postavil takovou schránku. Moji schránku.
Má přístup k jiným realitám
a unesl mě z mého světa, aby mohl žít můj život.
Posloucháš se vůbec?
Můžu to dokázat. Zavolej mi.
Promiň.
I kdyby to mělo být to poslední, o co tě požádám. Zavolej mi.
Čau, co je?
Vidíš?
Zavolej mu ještě jednou a řekni, že vzpomínáš na to,
jak jsme si minulé Vánoce užívali na Florida Keys, a že tam chceš jet zase.
Tam jsme o Vánocích nebyli.
Já vím, ale on to neví.
Zvedni to.
Haló?
Čau.
Asi vypadl signál. Jsi tam?
Je všechno v pohodě?
Jo.
Jenom jsem přemýšlela...
Loni o Vánocích jsme si udělali ten výlet na Florida Keys.
Co kdybychom tam jeli zase?
Jo. To musíme.
Vzpomínáš si na ten dům?
Na ten růžovo-bílý u pláže?
Jo. Moc se mi tam líbilo.
Mně taky.
No, tak to zařídíme.
Ahoj, mami.
Dneska jsme šli za školu.
Zlato, potřebuju, abys přijela domů.
Proč?
Vysvětlím ti to, až přijedeš.
Jak je to možné?
Není to jen on.
Jsou tu ještě další moje verze.
Musím pro Charlieho.
Prosím, dovol mi jet s váma.
Kde bychom se sešli?
Musíš to určit ty. On uvažuje přesně jako já.
U „Fazole“.
Musíme vymyslet nějaké heslo, abys mě poznala.
Jupiter.
Neslibuju, že tam budeme.
Buď opatrná.
Prosím. Buď opatrná.
Je nebezpečnej.
PARKUJU V ULIČCE ZA DOMEM. PŘIJĎ A NEŘÍKEJ TO
Haló?
Ahoj.
Kde je Charlie?
Šel dolů pro kufr.
Proč?
Protože musíme pryč. Musíme odjet.
Zlato, máme menší průšvih, víš? Vysvětlím ti to.
Jde o tu investici a Leightona...
Co se stalo?
Prostě si vem kufr, prosím.
Posbírej si věci, musíme odjet.
Hned!
Charlie. Poslyš, musíme...
Hele.
Mohla bys jít sem?
Jo.
Heleď, promiň, jestli jsem tě vylekal.
Jo?
Takže si jdeš pro ten kufr?
Jo.
Dobře.
Jo.
JSME V OHROŽENÍ. SRAZ U METRA. NEŘÍKEJ TO TÁTOVI.
Co děláš?
Nic.
Pojedeme toyotou, ne civicem.
Vezmi to.
Nezapomeň si mobil.
Díky.
Jdeš si pro tašku?
Jo.
Chtěla jsem pro ni zajít do sklepa.
Podal bys mi ji?
- Mami? - Zalez dovnitř.
- Mami, co se děje? - Nasedni.
Hej! Pojeďte se mnou, není tu bezpečno!
- Nech to tam, Charlie. - Rychle, naskočte!
Zlato, bude to znít šíleně a budeš mě mít za blázna, ale to nejsem.
Co se sakra děje?
Vzpomínáš, jak Ryan slavil ve Village Tapu, že dostal Pavii?
Když jsem ten večer odcházel z domu, viděl jsem tě naposledy, až doteď.
Mami?
Ten Jason, se kterým jsi, je podvodník.
Postavil takovou schránku, má přístup k jiným realitám.
Unesl mě z tohohle světa, aby mohl mít můj život.
- Zastav, prosím. - Je to šílený, ale dokážu to.
Zastav.
Charlie, jsi celej?
Jo.
Musíme pryč.
- Danielo. - Mami.
- Charlie. - Danielo.
- Danielo! - Co se to sakra děje?
Hej! Danielo!
Danielo!
Řekni to.
Jupiter.
Překlad titulků: Kristina Himmerová