BASERET PÅ BLAKE CROUCHS ROMAN
Hvor er din mor?
- Hun tog hen til Ryan. - Hvorfor det?
Hun sagde, at Mindy lød oprevet i telefonen. Hun ville se til dem.
Okay.
Hvad med en sen pizza?
Ja. Du har læst mine tanker.
Jeg kommer tilbage.
Hej.
Hvor kender jeg dig fra?
Det er Daniela.
Daniela med Honda Civic'en?
Ja, det er mig.
Du slider bremseklodser hurtigere end alle andre kunder.
Ja?
- Er jeg din kunde? - Loyalty Motors. Logan Square.
Tror du virkelig, du er mekaniker?
Jeg er mekaniker.
Hvad er det sidste, du kan huske?
Jeg sad på mit værtshus.
- Hvilket værtshus? - Shakers i Logan Square.
Jeg mener...
Jeg fik lige rigeligt.
Der var en fyr, der gav en masse shots.
- Hvem var det? - Jeg har ikke...
Jeg havde aldrig set ham før.
Han sagde, hvad han hed. James eller sådan noget...
Jeg ved det ikke.
Ham her?
- Ja. - Købte han drinks til dig?
Ja. Hvem er han?
Jeg har sendt det til dig.
Ja. Big Shoulders Psykiatri.
- Skal jeg ikke køre jer? - Vi klarer det.
- Okay. Lad mig høre, hvordan det går. - Okay. Tak.
Hej.
Hallo!
Far?
Hej.
- Pizzaen er her. Jeg købte Pequod's. - Fedt.
Jeg kommer ind nu.
- Hvad laver du? - Jeg flytter bare rundt på nogle ting.
- Skal jeg hjælpe dig? - Hvad? Nej. Det er fint. Vi ses derinde.
Okay.
Jason, alt okay?
Ja.
Jeg trænger til noget at drikke.
Det var hurtigt.
- Hvad? - Det samme?
Ja.
Værsgo.
Hold da kæft.
Hvornår er du...
I aften.
- Og dig? - I går.
- Blev du også bortført? - Ja.
Daniela blev slået ihjel for øjnene af mig.
Den anden Daniela.
Også mig.
Blev du kørt til Velocity og tævet?
- Amanda hjalp mig med at flygte. - Også mig.
Også mig.
Det var vel uundgåeligt, at forskellige udgaver af os ville udklækkes i boksen.
Men hvor mange?
Nogle af dem må være døde eller forsvundet.
Løbet tør for ampuller.
Men nogle af dem, som dig og mig, traf de rigtige valg.
- Rigtige valg. - Eller var heldige.
Vores veje blev ændret af forskellige døre og verdener,
men til sidst fandt de tilbage til det her Chicago.
Hvert eneste valg, jeg traf derinde, skabte en ny Jason.
Og alle valg, de Jason'er traf.
Og de Jason'er.
For fanden.
Hvor er din Amanda?
Hun...
Jeg mistede hende.
Hvor?
I en meget dyster verden.
Og din?
Hun fandt et sted, hun ville blive.
Det er godt.
Har du flere ampuller?
Heller ikke mig.
- Sådan er det altså. - Sådan er det.
Hvad nu?
Du må have tænkt på Kankakee.
- Jeg kender kun skoven fra Charlie. - Vi kender den kun fra Charlie.
Jason To, som jeg kalder ham, kender den ikke.
Nej.
Tag ham med på en køretur en aften.
Gå en tur med ham på en af stierne på nordsiden af floden, og...
- Jeg tænkte på det i dag. - Jeg gravede en grav i dag.
Vi har ikke en pistol.
Du har ikke en pistol.
Okay.
Det er en god plan.
Men nu er der mange flere ting at løse.
Vi vil alle det samme.
Vi vil have vores familie tilbage. Og vores liv tilbage.
Indtil for en måned siden var vi samme menneske med samme tanker.
Vi sagde præcis de samme ting. Vi havde samme frygt og samme kærlighed.
Vi ser ham som Jason To,
og derfor ser vi alle sammen os selv som Jason Et.
Ikke alle kan være Jason Et.
Hvor mange kom mon tilbage?
- En ville slå mig ihjel i går. - En fulgte efter mig i dag.
Hvis jeg får fat i Jason To, kommer han til at bøde for det her.
Helt sikkert.
Jeg vil ikke gøre dig eller nogen som os fortræd,
men ingen skal forhindre mig i at være sammen med Daniela og Charlie.
Jeg giver.
- Ellers andet? Lidt varmt oveni? - Ja tak.
- Bare når du er klar. - Tak.
Det må man ikke herinde.
Det må du ikke.
Der er ikke noget som en god cigar efter et dejligt måltid mad. Har jeg hørt.
Du må ikke ryge her.
Skal jeg hente chefen?
Du er en meget uforskammet mand.
Du må ikke ryge her. Du generer de andre gæster.
Generer jeg nogen med min cigar?
- Ja. - Ja, du gør.
Sluk den.
Nu.
Må jeg stille dig et personligt spørgsmål?
Må jeg...
Hvordan blev du politibetjent?
Ja?
- Godmorgen. - Du er tidligt oppe.
- Kan du køre Charlie i skole? - Ja.
Jeg skal flytte nogle værker på galleriet. Må jeg tage Civic'en?
- Bare tag Charlies. - Jeg kan tage Civic'en. Du hader den jo.
Nej, der er mere plads i Charlies og...
- Jeg glemte at få benzin på Civic'en. - Er den helt tom?
Skat, tag nu bare Charlies.
Javel.
Vi ses.
Nå ja...
- Hvordan havde Ryan det i går? - Ikke ret godt.
Utroligt, at han faldt i igen efter alle de år.
Det sagde han også.
- Jeg må af sted. - Okay.
Du kunne godt køre.
- Bilen driller bare lidt. Det... - Det er fint.
- Hvor skal vi hen? - Hvad mener du? Jeg kører dig i skole.
Hvad så med universitetet? Ville du ikke vise mig rundt på campus?
- I dag? Har jeg sagt... - Ja.
- Hvad... - Ved du hvad? Bare glem det.
Jeg har sagt, at vi tager derhen.
Så det gør vi.
Mit gennemsnit er altså ikke højt nok.
Det er aldrig for sent. Du kan nå at forbedre det.
Der er fysikinstituttet. Det er der, jeg er det meste af tiden.
Huset, hvor jeg mødte din mor, ligger lige derovre.
Til havefesten?
Jeg var nær ikke taget med.
- Jeg besluttede mig lige inden. - Tænk, hvis du ikke havde.
Det ville jeg have fortrudt resten af livet.
Nej, du ville ej.
Det er nemt at fortryde. Man kan jo ikke gøre noget ved det.
Måske vil du forstå det, når du bliver ældre.
Måske er du for gammel til at forstå det.
Hvorfor siger du det?
Afhænger hele dit liv af et fuldstændig tilfældigt øjeblik?
En enkelt beslutning om at tage til en fest?
Hvad?
- Hvad nu? Er du okay? - Ja.
Lad os... Kom, jeg syntes, jeg så nogen.
Du skal se biblioteket.
- Kom. - Okay.
UKENDT NUMMER
Hallo?
- Hej, må vi komme... - Bare kør det igennem.
Jeg vil bare vise ham biblioteket.
Har du gæstekort?
Nej, jeg er gammel elev, og han er på rundvisning.
- Det gør ikke noget. - Jeg har lovet ham det.
- Husk at få et gæstekort næste gang. - Tak. Vi skal nok skynde os. Kom.
- Hvad? - Ja. Kan du se?
- Det er virkelig fedt. - Ja, kom nu.
- Sad du og læste her? - De byggede det, efter jeg blev færdig.
- Kom. - Hvad sker der?
Bare sæt dig her.
Det er fedt, ikke?
- Er alt okay? - Ja ja.
- Ja. - Er du sikker?
Kom nu.
- Der er ikke så meget den vej. Kom. - Hvad er der med dig?
- Hvad? - Du opfører dig mærkeligt.
Hør her. Jeg havde glemt, at jeg skulle noget. Bare tag bilen.
Vi mødes ved sydindgangen på 57th Street. Den sydlige campus.
- Jeg aner ikke, hvor det er. - Find det på telefonen.
- Far, jeg må ikke køre alene. - Charlie, det skal nok gå.
- Hvad fanden foregår der? - Jeg forklarer det hele i bilen.
- Hvor mødes vi? - Ved sydindgangen på 57th Street.
57th, godt. Skynd dig. Stol på mig.
Vent! Hvad... Hvad vil du?
Hvad vil du?
Pis.
- Må jeg lige se kørekortet? - Ja.
- Midlertidigt kørekort? - Betjent!
Det er... Det er min bil. Det er min søn.
- Han må ikke holde her. - Nej, vi kører nu. Han ventede på mig.
Vi er på rundvisning. Jeg har engang gået her.
Han må ikke parkere på vejen.
- Det beklager jeg. - Ja... det er min skyld.
Undskyld.
- Ja. - Tak for det.
Pas på.
- Javel. - Okay. Hav en god dag.
- Pis. - Du må hellere køre.
Bare kør.
- Kør nu, for helvede! - Okay.
Underskrift og dato.
Tak.
Hold da op.
Nej. Du skal ikke røre ved mig.
Du røg på en restaurant?
Jeg måtte have dig et sted hen, hvor vi kunne tale sammen.
Hvorfor?
Har du noget ærligt at sige?
For jeg har fået nok af løgne. Jeg fik dig løsladt. Selv tak.
Hvad der end skete, så var det ikke mig.
- Okay. - Hør nu efter.
Den aften med Ryan på Village Tap var sidste gang, jeg så dig.
Hvad snakker du om?
Den mand er ikke mig. Han er en anden version af mig.
Han har bygget en boks. Min boks. Han har adgang til andre virkeligheder.
Han stjal mig fra min verden, så han kunne tage mit liv.
- Kan du godt selv høre det? - Jeg kan bevise det. Ring til mig.
Beklager.
Om det så er det sidste, jeg beder dig om. Ring til mig.
Hej, hvad så?
Kan du se?
Ring tilbage og sig, at du har tænkt på,
hvor dejligt der var på The Keys sidste jul, og at du vil derned igen.
- Vi var ikke på The Keys til jul. - Nej, men det ved han ikke.
Tag den.
- Hallo? - Hej.
Vi blev vist afbrudt. Er du der? Er alt okay?
Ja.
Jeg tænkte lige på...
Vi tog jo en tur til The Keys sidste år til jul.
Skal vi ikke tage derned igen?
Jo. Helt sikkert.
Kan du huske huset?
Det lyserøde og hvide ved stranden?
Ja. Jeg var vild med det sted.
- Også mig. - Så lad os gøre det.
- Hej, mor. - Vi pjækkede i dag.
- Skat, kan du ikke komme hjem? - Hvorfor?
Det forklarer jeg, når vi ses.
- Hvordan er det muligt? - Det er ikke kun ham.
Her er også andre versioner af mig.
Jeg må have fat i Charlie.
Lad mig tage med.
Hvor mødes vi?
Du skal vælge. Han tænker fuldstændig ligesom mig.
Ved The Bean.
Vi skal have et kodeord, så du ved, det er mig.
Jupiter.
Jeg lover ikke, vi kommer.
Pas på dig selv.
Lov mig, at du passer på. Han er farlig.
JEG HOLDER OMME BAGVED. KOM HERUD. SIG IKKE NOGET TIL
Hallo?
Hej.
Hvor er Charlie?
Han er gået ned efter en kuffert.
- Hvorfor? - Vi er nødt til at komme væk herfra.
Vi er kommet lidt i knibe, skat. Jeg skal nok forklare.
Noget med investeringen og Leighton.
- Hvad er der sket? - Find nu bare en kuffert.
Pak nogle ting. Vi skal af sted.
Nu!
Charlie, vi skal...
Hej.
Kom lige.
Ja.
Undskyld, hvis jeg skræmte dig. Okay?
Nå, henter du en kuffert?
Ja.
Okay.
Ja.
VI ER I FARE. GÅ TIL L-STATIONEN. FAR MÅ IKKE VIDE DET
- Hvad laver du? - Ikke noget.
Vi tager RAV4'eren. Ikke Civic'en.
Tag den her.
- Glem ikke din telefon. - Tak.
Henter du en taske?
Ja. Jeg ville hente en i kælderen.
Giver du en hånd?
- Mor? Hvad sker der? - Sæt dig ind i bilen.
Hej! Kom med mig! Det er for farligt.
- Lad det ligge, Charlie. - Skynd jer!
Skat, det her lyder vanvittigt.
- Men jeg er ikke blevet sindssyg. - Hvad sker der?
Den aften, vi fejrede, at Ryan havde vundet Pavia-prisen...
Da jeg gik ud ad døren den aften, var sidste gang, jeg så jer, før nu.
Mor?
Den Jason derinde er en bedrager.
Han har bygget en boks og har adgang til andre virkeligheder.
Han stjal mig fra den her verden for at få mit liv.
Hold ind til siden.
- Vanvittigt, men jeg kan bevise det. - Stands bilen.
Charlie? Charlie, er du okay?
- Ja. - Vi skal væk herfra.
- Daniela, det er mig. Charlie. - Mor?
- Daniela! - Hvad fanden sker der?
Hallo! Daniela!
Daniela!
Sig det.
Jupiter.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve