BASERT PÅ ROMANEN AV BLAKE CROUCH
Hvor er moren din?
Hun dro bort til Ryan.
Hvorfor det?
Hun sa at Mindy virket fortvilet da hun ringte.
Hun ville se til dem.
Ja vel.
Hva med pizza til kveldsmat?
Ja. Godt forslag.
Straks tilbake.
Hei.
Hvordan kjenner jeg deg?
Det er Daniela.
Daniela med Honda Civic-en?
Ja, riktig.
Ingen andre kunder sliter bremseklosser raskere enn deg.
Jaså?
- Så jeg er en av kundene dine? - På Loyalty Motors. Logan Square.
Du tror du er bilmekaniker?
Jeg er bilmekaniker.
Hva er det siste du husker?
Jeg var på stambaren min.
- Og... - Hvilken bar?
Shakers på Logan Square.
Ja, jeg...
Det gikk litt over styr.
Det var en fyr som spanderte shots.
- Bare... - Hvem da?
Jeg vet ikke... Jeg har aldri sett ham før. Han var...
Han sa hva han het. James eller...
Jeg vet ikke.
Han her?
- Ja. - Han spanderte drinker på deg?
Ja.
Hvem er han?
Jeg sendte det nå.
Big Shoulders Mental Health.
- Sikker på at jeg ikke skal kjøre dere? - Det går fint.
OK. Hold meg oppdatert.
OK. Takk.
Hei.
Hei. Hei!
Hei!
Pappa?
Hei.
Pizzaen er her. Fra Pequod's.
Kult.
Jeg kommer snart.
- Holder du på med noe? - Jeg måtte bare flytte på noen greier.
Trenger du hjelp?
Hva? Nei, det går bra. Jeg kommer inn.
OK.
Jason, alt vel?
Ja.
Jeg trenger en drink.
Det gikk fort.
- Hva? - Samme?
Ja.
Vær så god, bror.
Det var som faen.
Når ble du...
I kveld.
Og du?
I går.
Så du ble også kidnappet?
Ja.
Daniela ble drept rett for øynene på meg.
Den andre Daniela.
Samme her.
Tok de deg med til Velocity og banket deg opp?
Amanda hjalp meg ut.
Samme her.
Det var vel uunngåelig. At forskjellige versjoner av oss
skulle oppstå i kuben.
Hvor mange?
Jeg vet at noen av dem må ha omkommet eller forsvunnet.
Eller raket opp for ampuller.
Men noen av dem, som deg og meg, tok de riktige valgene.
- Riktige valg. - Eller hadde flaks.
Livet tok kanskje en annen retning bak en annen dør i en annen verden,
men til slutt fant de veien tilbake til denne versjonen av Chicago.
Hvert valg jeg tok der inne, skapte en annen Jason.
Og valgene de nye versjonene tok.
Og så de neste versjonene.
Og de neste.
Faen.
Hvor er din Amanda?
Hun...
Jeg mistet henne.
Hvor?
En veldig mørk verden.
Og din?
Hun fant et sted hun ville bli værende.
Det var bra.
Har du flere ampuller?
Ikke jeg heller.
Så her er vi.
Her er vi.
Hva nå?
Du må da ha tenkt på Kankakee?
Jeg vet bare om det på grunn av Charlie.
Vi vet det begge to.
Jason 2. Det er det jeg kaller ham. Han vet ingenting.
Riktig.
Ta ham med på kjøretur en kveld.
Gå tur langs en av stiene langs nordsiden av elva, og så...
- Jeg tenkte på det i dag. - Jeg gravde graven i dag.
Vi har ikke noen pistol.
Du har ikke pistol.
OK.
Det er en ganske god plan...
...men nå er det mye mer å tenke på.
Vi ønsker det samme alle sammen.
Vi vil ha familien tilbake.
Vi vil ha livet vårt tilbake.
Frem til for en måned siden var vi samme menneske med de samme tankene.
Vi sa akkurat det samme.
Fryktet det samme og elsket det samme.
Vi tenker på ham som Jason 2.
Det betyr at vi tenker på oss selv som Jason 1.
Alle kan ikke være Jason 1.
- Hvor mange tror du kom seg tilbake? - En av dem ville drepe meg i går kveld.
En fulgte etter meg i dag.
Hvis jeg får kloa i Jason 2, skal han få svi.
Definitivt.
Jeg vil ikke skade deg eller noen av de som er som oss,
men jeg lar ingen hindre meg i å få være sammen med Daniela og Charlie.
Jeg betaler.
Vil du ha noe mer? Påfyll?
Ja.
Det er ingen hast.
Takk.
Det der er ikke lov.
Det er ikke lov.
Ingenting slår en sigar etter et godt måltid.
Sier de.
Du kan ikke røyke her.
Må jeg hente sjefen?
Du er en veldig uhøflig mann.
Du kan ikke røyke inne. Du sjenerer de andre kundene.
Sjenerer jeg noen med sigaren min?
Ja.
Ja, det gjør du.
Stump den.
Nå.
Kan jeg få spørre deg om noe?
Får jeg...
Hvordan ble du førstebetjent?
Ja?
God morgen.
Du er tidlig oppe.
- Kan du kjøre Charlie til skolen? - Klart.
Jeg må flytte noen bilder på galleriet.
Kan jeg ta Civic-en?
Ta Charlies bil.
Jeg tar Civic-en. Vet du hater den.
Nei, det er bedre plass i Charlies.
Og jeg glemte å fylle bensin på Civic-en.
Er den tom?
Elskling, bare ta Charlies bil.
Greit.
Ses senere.
Og du...
Hvordan var det med Ryan i går?
Ikke bra.
Tenk at han sprakk etter så mange år.
Det samme sa han.
- Jeg må stikke. - Ja.
Du skulle fått kjøre.
- Men bilen fusker litt. - Det er helt greit.
Hvor skal vi?
Hva mener du? Til skolen.
Hva med universitetet?
Jeg trodde du skulle vise meg rundt.
I dag? Sa jeg...
- Hva? - Vet du hva?
Nei. Bare glem det.
Jeg sa vi skulle dit.
Da gjør vi det.
Du vet at jeg ikke har karakterer til å gå her?
Det er aldri for sent.
Du kan rette opp i det.
Der er fysikkseksjonen. Det er der jeg tilbringer det meste av tiden.
Jeg møtte moren din der, faktisk. Rett der borte.
På hagefesten?
Jeg holdt på å bli hjemme. Men så ombestemte jeg meg.
- Tenk om du ikke hadde gått. - Det ville jeg angret på resten av livet.
Nei, det ville du ikke.
Det er lett å angre.
- Det er ingenting å gjøre med det. - Kanskje du forstår når du blir eldre.
Eller så er du for gammel til å forstå.
Hvorfor snakker du sånn?
Hele livet ble avgjort av et øyeblikk som egentlig var en ren tilfeldighet.
Du valgte å gå på fest.
Hva?
- Hva er det? Går det bra? - Ja da.
Kan vi bare... Kom, jeg syntes jeg så noen.
Du må se biblioteket.
Kom.
OK.
Hallo?
Unnskyld? Kan vi...
Du må trekke kortet.
Jeg vil bare vise ham biblioteket.
Har du gjestekort?
Jeg har studert her, og han er på omvisning.
- Pappa, det er greit. Vi går. - Jeg har lovet ham.
Skaff tillatelse neste gang, OK?
Takk. Vi skal være raske.
Kom.
- Hva? - Ja.
Ser du?
- Skikkelig kult. - Ja, kom.
Studerte du her?
Det ble bygd etter at jeg gikk ut.
- Kom her. - Hva er det?
Bare... Sett deg.
Ganske kult, ikke sant?
- Er alt i orden? - Ja, ja.
- Sikker?
Kom.
Det er ikke så mye den veien.
- Kom. - Hva er det med deg?
- Hva? - Du oppfører deg så rart.
Greit, hør på meg nå.
Jeg glemte at det var noe jeg måtte gjøre. Bare ta bilen.
Og så møter du meg på sørsiden på 57. gate og South University.
Jeg vet ikke hvor det er.
Søk det opp på telefonen.
- Jeg får bare øvelseskjøre. - Charlie, det går bra. Kom igjen.
- Pappa, hva er det som skjer? - Jeg forklarer alt i bilen når vi møtes.
Hvor sa jeg? Få høre.
- South University og 57. - Bra. Gå nå. Stol på meg.
Vent, vent!
Hva er det du vil?
Hva vil du?
Faen.
- Førerkort og vognkort. - Ja.
Øvelseskjøring?
Politibetjent!
Det er min bil. Og min sønn.
Han får ikke parkere her.
Vi skal kjøre nå. Han ventet på meg.
Vi er på college-omvisning, og jeg har studert her.
- Han kan ikke parkere på trafikkert vei. - Beklager.
Ja. Det er min skyld.
Beklager.
Ja.
Takk skal du
Kjør forsiktig.
- Ja, sir. - Greit.
Ha en fin dag.
- Faen. - Det er best du kjører.
Bare kjør.
- Bare kjør! Kjør. - OK.
Underskrift og dato.
Takk.
Å, herregud.
Nei. Ikke rør meg.
Du røykte sigar på restaurant?
Jeg måtte bare få deg hit, så vi fikk snakket sammen.
Hvorfor det?
Skal du være ærlig?
For jeg er ferdig med løgner.
Jeg betalte kausjon. Vær så god.
Det som skjedde, det var ikke meg.
- OK. Nei. - Hør på meg...
Jeg var på Village Tap med Ryan, og det var siste gang jeg så deg.
Hva mener du med det?
Den mannen er ikke meg.
Han er en annen versjon av meg.
Han har bygd kube. Min kube.
Han har tilgang til andre virkeligheter,
og han bortførte meg fra min verden for å ta over livet mitt.
Skjønner du hvordan det høres ut?
Jeg kan bevise det. Ring meg.
Beklager.
Om det så er det siste jeg ber deg om. Bare ring meg.
Hei, hva skjer?
Skjønner du?
Ring ham og si at du har tenkt på
hvor fint vi hadde det i Florida Keys i fjor jul og at du vil tilbake dit.
Vi var ikke der i fjor jul.
Nei, men det vet ikke han.
Svar.
Hallo?
Hei.
Vi ble visst brutt. Er du der?
Er alt i orden?
Ja da.
Jeg tenkte bare.
Vi var jo i Florida Keys i julen i fjor.
Kanskje vi skal reise tilbake?
Ja.
Helt klart.
Husker du huset?
Det rosa og hvite nede ved stranden?
Ja. Nei, jeg elsket det.
Jeg òg.
Vi gjør det.
Hei, mamma.
Vi bestemte oss for å skulke i dag.
Hør her, elskling. Du må komme hjem.
Hvorfor det?
Jeg forklarer når du kommer.
Hvordan er dette mulig?
Det er ikke bare ham.
Det er andre versjoner av meg her også.
Jeg må hente Charlie.
Vær så snill å la meg få være med.
Hvor skal vi møtes i så fall?
Du må velge sted, for han tenker akkurat som meg.
Ved bønnen.
Og vi trenger et kodeord, så du vet at det er meg.
Jupiter.
Jeg sier ikke at vi kommer.
Vær forsiktig.
Vær så snill. Pass på.
Han er farlig.
JEG STÅR PARKERT BAK HUSET.
DU MÅ KOMME HIT - IKKE SI NOE
Hallo?
Hei.
Hvor er Charlie?
Han gikk ned for å hente en koffert.
Hvorfor det?
Fordi vi må vekk herfra. Vi må dra.
Vi er i litt trøbbel. Jeg skal forklare.
Det har sammenheng med investeringen og Leighton...
Hva har skjedd?
Bare hent en koffert. Vær så snill.
Pakk noen ting. Vi blir nødt til å dra.
Nå!
Charlie. Vi må...
Hei.
Kan du komme hit litt?
Ja.
Unnskyld, hvis jeg skremte deg.
OK?
Henter du en koffert?
Ja.
OK.
Ja.
VI ER I FARE. GÅ TIL BYBANE-STASJONEN MED EN GANG.
JEG MØTER DEG DER. IKKE SI NOE TIL PAPPA.
Hva gjør du?
Ingenting.
Vi tar RAV4-en, ikke Civic-en.
Ta den.
Ikke glem telefonen din.
Takk.
Henter du en veske?
Ja da.
Jeg skal finne en i kjelleren.
Kan du hjelpe meg?
- Mamma? - Sett deg inn igjen.
- Mamma, hva skjer? - Inn i bilen.
Bli med meg! Det er ikke trygt!
La det ligge, Charlie!
Fort!
Dette kommer til å høres sinnssykt ut.
- Men jeg lover at jeg ikke er blitt gal. - Hva faen er det som skjer?
Husker du da jeg feiret med Ryan på Village Tap da han fikk Pavia-prisen?
Da jeg gikk ut døren den kvelden, var det siste gang jeg så deg.
Mamma?
Den Jason dere bor sammen med, er en svindler.
Han har bygd en kube og har tilgang til andre virkeligheter.
Han bortførte meg fra denne verdenen for å overta livet mitt.
Stopp, vær så snill.
Jeg kan bevise det.
Stopp bilen.
Charlie. Charlie, går det bra?
Ja da.
Vi må komme oss vekk.
- Daniela, det er meg. - Charlie.
Charlie.
- Daniela! - Hva faen er det som skjer?
Hei! Daniela!
Daniela!
Si det.
Jupiter.
Tekst: Trine Haugen