ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ БЛЕЙКА КРАУЧА
ТЕМНА МАТЕРІЯ
А де мама?
Поїхала до Раяна.
Чому?
Сказала, що Мінді по телефону говорила пригнічено.
Мама вирішила їх провідати.
Он як.
Може, глибоку піцу замовимо?
Так. Сам хотів запропонувати.
Я зараз.
Привіт.
Я вас знаю?
Я Даніела.
Даніела на «хонді сівік»?
Так. Саме та.
Ви палите гальмівні колодки швидше за всіх моїх клієнтів.
Справді?
Я твоя клієнтка?
Loyalty Motors. Лоґан-Сквер.
Ти справді думаєш, що ти автомеханік?
Я – автомеханік.
Що останнє ти памʼятаєш?
Я був у своєму барі.
- І... - Що за бар?
Shakers, у Лоґан-Сквер. У...
Ну тобто так, я...
Я трохи перебрав.
А один чоловік весь час мене пригощав, і...
- Просто... - Хто то був?
Я не...
Я вперше його бачив. Він був...
Він назвався. Якось Джеймс чи...
Я не знаю.
Цей?
- Так. - Цей чоловік тебе пригощав?
Так.
Хто це?
Я тобі скинула.
Психіатрична клініка Big Shoulders.
Точно не треба підвезти?
Ми впораємося.
Добре. Розкажеш, як усе пройшло.
Добре. Дякую.
Гей.
Гей. Стій!
Стій!
Тату.
Так.
Піцу привезли. Я замовив у «Пікводі».
Супер. Супер.
Я зараз підійду.
Ти там щось робиш?
Та я просто вирішив трохи попереставляти речі.
Допомогти?
Що? Ні. Не треба. Ти йди, я зараз підійду.
Добре.
Джейсоне, все добре?
Так.
Мені треба випити.
Скоро передумав.
- Що? - Як завжди?
Так.
На, пий, брате.
Щоб я здох.
Коли ти...
Сьогодні ввечері.
А ти?
Вчора.
То тебе теж викрали?
Так.
Даніелу вбили у мене на очах.
Іншу Даніелу.
У мене теж.
А тебе забрали у Velocity й там побили?
Аманда допомогла втекти.
Мені теж.
І мені.
Мабуть, це було неминуче. Різні наші версії
розмножилися в боксі.
Але скільки?
Я знаю, що деяких напевно вбили чи вони заблукали.
Чи в них закінчились ампули.
Але деякі, як ти і я, зробили правильний вибір.
Правильний вибір.
Чи їм пощастило.
Наші шляхи могли змінитися через інші двері й світи,
але зрештою вони знайшли дорогу назад, у це Чикаґо.
Кожен мій вибір там, у боксі, створював іншого Джейсона.
І кожен вибір тих Джейсонів.
І тих Джейсонів.
Чорт.
Де твоя Аманда?
Вона...
Я її втратив.
Де?
У дуже похмурому світі.
А твоя?
Вона знайшла світ, де захотіла лишитися.
Це добре.
У тебе ще є ампули?
У мене теж.
Ну все, приїхали.
Приїхали.
І що далі?
Ти, мабуть, думав про Канкакі, так?
Я знаю про той перший резерв лише через Чарлі.
Ми знаємо лише через Чарлі.
Другий Джейсон – так я його називаю – про нього не знає.
Так.
Повезти його машиною вночі.
Повести на прогулянку стежкою на північному березі річки, а тоді...
Я сьогодні про це думав.
Я сьогодні викопав могилу.
У нас нема пістолета.
Це в тебе нема.
Добре.
Це непоганий план,
але й крім цього є з чим поборотися.
Нам усім потрібне одне.
Усі хочемо повернути сімʼю.
Повернути собі життя.
Ще місяць тому ми були однією людиною зі спільними думками.
Говорили абсолютно те саме.
Мали спільні страхи й любов.
Подумки ми його звемо Другим Джейсоном,
тобто себе ми всі вважаємо Першим Джейсоном.
А всі не можуть бути Першим.
Як думаєш, скільки їх тут?
Один учора хотів мене вбити.
Один сьогодні йшов за мною.
Якщо я доберуся до Другого, він за все заплатить.
Обовʼязково.
Я не хочу кривдити ні тебе, ні інших таких, як ми,
але я нікому не дозволю стати між мною, Даніелою і Чарлі.
Я пригощаю.
Ще щось? Налити теплої?
Так.
Я вас не підганяю.
Дякую.
Тут не можна курити.
Не можна.
Нема кращого за вишукану сигару після доброї їжі.
Так кажуть.
Тут курити заборонено.
Мені покликати менеджера?
Ви нестерпний хам.
Всередині курити не можна. Ви заважаєте іншим відвідувачам.
Комусь заважає моя сигара?
Так.
Заважає.
Погаси.
Негайно.
Слухай, а можна особисте питання?
Можна...
Як ти стала детективом?
Так.
Доброго ранку.
Рано встала?
Відвезеш Чарлі до школи?
Авжеж.
Галереї треба перевезти кілька експонатів.
Я можу взяти «сівік»?
Бери машину Чарлі.
Нічого. Я на «сівіку». Ти ж його ненавидиш.
Та ні. У машині Чарлі більше місця, і...
я забув заправити «сівік», тому...
Там порожній бак?
Люба, просто візьми машину Чарлі.
Добре.
Побачимося.
Стій...
як там учора почувався Раян?
Та не дуже.
Повірити не можу – зірвався через стільки років.
І він так сказав.
- Мушу бігти. - Добре.
Я б пустив тебе за кермо.
- Але машина трохи вередує. - Не страшно.
Це...
Куди ми їдемо?
Тобто? Я везу тебе в школу.
А як же Чиказький універ?
Я думав, ти покажеш мені студмістечко.
- Сьогодні? Я казав... - Так.
- Що... - А знаєш?
Забудь.
Я казав, що ми поїдемо.
І поїдемо.
Ти ж знаєш, що в мене оцінки не ті, щоб сюди потрапити?
Ніколи не пізно.
Ти ще можеш усе змінити.
То фізичний факультет. Там я проводив майже весь час.
А корпус, у якому я познайомився з мамою, отам.
Де була вечірка в саду?
Я не хотів іти.
В останню мить надумав.
А уявляв, що було б, якби не пішов?
Жалкував би до кінця життя.
Неправда.
Жалкувати легко.
Тобі не під силу щось змінити.
Подорослішаєш – зрозумієш.
А ти занадто дорослий, тому не розумієш.
Чому ти все це кажеш?
Усе твоє життя залежало від моменту, який по суті був дурною випадковістю.
Від якогось неважливого рішення піти на гулянку.
Що?
- Що сталося? Ти в порядку? - Так.
Давай... Ходімо. Приверзлося.
Покажу тобі бібліотеку.
Ходімо.
Добре.
РАЯН
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Алло.
Вибачте. А можна нам...
Проведіть перепусткою.
Та я хотів швиденько показати йому бібліотеку.
Гостьова перепустка є?
Ні, я... я випускник, а він на екскурсії по коледжу.
- Тату, не треба. Ходімо. - Будь ласка. Я пообіцяв.
Наступного разу беріть перепустки.
Дякую. Ми швиденько.
Ідемо.
- Що? - Ага.
Бачиш?
- Це нереально круто. - Ходімо. Не затримуйся.
Ти тут вчився?
Її збудували після мого випуску.
- Сюди. - Ти чого?
Просто... Сідай.
Тут кльово, правда?
- Усе нормально? - Так.
- Так. Так. - Точно?
Ходімо.
Там особливо нема на що дивитися.
- Іди. - Що з тобою таке?
- А що? - Ти дуже дивно поводишся.
Послухай.
Я забув про одну справу. Я зараз... Візьми машину.
Зустрінемося біля південних воріт на розі 57-ї
та Саут-Юніверсіті.
Я не знаю, де він.
Візьми телефон і пошукай на карті.
Тату, в мене тільки дозвіл.
Чарлі, нічого не станеться. Ходімо.
Тату, що тебе вкусило?
Я все тобі поясню в машині, коли зустрінемося.
Де я сказав? Повтори.
Саут-Юніверсіті й 57-ма.
Пʼятдесят сьома. Чудово. Усе, йди. Вір мені.
Стій, стій!
Що, що ти хочеш?
Що тобі треба?
Чорт.
Права й техпаспорт.
Зараз.
Учнівський дозвіл?
Полісмене!
Це моя машина. І мій син.
Тут паркуватися не можна.
Ми вже їдемо. Він мене чекав.
Ми були на екскурсії по коледжу, я тут колись навчався.
Не можна паркуватися на дорозі.
Вибачте, полісмене.
Так. Це я винен.
Вибачте.
Так.
Дякую. Дуже вдячний.
Будь обережний.
- Так, сер. - Усе.
Гарного дня.
- Паскудство. - Думаю, краще ти веди.
Рушай.
- Заводь! І просто рушай. - Добре.
Підпис і дата.
Дякую.
Боже мій.
Ні. Не чіпай мене.
Куріння в ресторані?
Треба було витягти тебе туди, де ми зможемо поговорити.
Чому?
Хочеш сказати щось чесне?
Бо я по горло сита брехнею.
Я тебе витягла. Не дякуй.
Хай там що сталося, це був не я.
- Усе. Ні. - Послухай...
У той вечір, коли Раян святкував у Village Tap,
я тебе бачив востаннє.
Що ти таке говориш?
Той чоловік – не я.
Це інша версія мене.
Він створив бокс. Мій бокс.
І має вихід у паралельні реальності.
Він викрав мене з мого світу, щоб забрати собі моє життя.
Ти розумієш, як це звучить?
Я доведу. Подзвони мені.
Вибач.
Я тебе більше ніколи ні про що не попрошу. Просто подзвони мені.
Так, слухаю.
Бачиш?
Набери його ще раз і скажи, що згадала,
як ми добре відпочивали на Флорида-Кіз торік на Різдво,
що ти знов хочеш туди.
Ми не їздили на Різдво на Кіз.
Я це знаю, а він – ні.
Відповідай.
Алло.
Це я.
Здається, зірвалося. Ти там?
Усе нормально?
Так.
Я тут згадала.
Як ми торік їздили відпочивати, на Різдво, на Кіз.
Може, знову поїдемо?
Так.
Обовʼязково.
Памʼятаєш той будинок?
Біло-рожевий, біля пляжу.
Так. Мені там дуже сподобалося.
Мені теж.
Тоді давай повторимо.
Мамо.
Ми сьогодні вирішили прогуляти.
Люба, приїжджай додому.
Чому?
Поясню, коли приїдеш.
Як таке може бути?
Є не тільки він.
Існують інші версії мене, і вони теж тут.
Я маю забрати Чарлі.
Дозволь поїхати з тобою.
Де можна зустрітися?
Вирішуй сама, бо він мислить точнісінько як я.
Біля Квасолини.
А ще потрібен пароль, щоб ти знала, що я – це я.
Юпітер.
Я не обіцяю, що ми приїдемо.
Будь обережна.
Прошу. Будь обережна.
Він небезпечний.
ПРИПАРКУВАЛАСЯ В ПРОВУЛКУ ЗА БУДИНКОМ.
ВИЙДИ СЮДИ. НЕ КАЖИ
Агов!
Гей.
А де Чарлі?
Пішов униз, по валізу.
Навіщо?
Бо нам треба звідси поїхати.
Люба, у нас невеличкі неприємності. Я поясню.
Це повʼязано з інвестиціями й Лейтоном...
Що сталося?
Просто візьми валізу, будь ласка.
Збери речі, нам треба їхати.
Негайно!
Чарлі. Слухай, ми зараз...
Гей.
Можеш вийти сюди?
Так.
Вибач, якщо налякав.
Так?
То що, береш валізу?
Беру.
Добре.
Так.
МИ В НЕБЕЗПЕЦІ. ІДИ ДО МЕТРО, НЕГАЙНО.
ТАМ ЗУСТРІНЕМОСЯ. ТАТУ НЕ КАЖИ.
Що робиш?
Нічого.
Беремо RAV4, не «сівік».
На, візьми.
Не забудь телефон.
Дякую.
Ти береш валізу?
Так.
Збиралася дістати з підвалу.
Поможеш дотягтися?
- Мама? - Не виходь.
- Що сталося? - Сядь у машину.
Гей! Їдьте зі мною! Небезпечно!
Чарлі, залишай тут.
Швидше, сідайте!
Люба, це може здатися маячнею,
і ти подумаєш, що я з глузду зʼїхав, але це не так, чесно.
Що за нафіг?
Памʼятаєш той вечір, коли Раян святкував
у Village Tap, коли отримав «Павію»?
У той вечір, коли я вийшов за двері,
ми з тобою бачилися востаннє, до цього моменту.
Мамо.
Той Джейсон, з яким ви були, він самозванець.
Він створив бокс, має вихід у паралельні реальності.
Він викрав мене з цього світу, щоб забрати собі моє життя.
Будь ласка, зупини.
Це божевілля, але я доведу.
Зупини машину.
Чарлі. Чарлі, з тобою все добре?
Так.
Виходимо.
- Даніело, це я. - Мамо.
- Чарлі. - Даніело.
Чарлі.
- Даніело! Даніело! - Що це все означає?
Гей! Даніело!
Даніело!
Кажи.
Юпітер.
Переклад субтитрів: Олена Любенко