KORONER
Nalja teed, jah?
Aitäh.
Saan aidata?
Näita surnukehi.
Kõik on hästi, Joel.
Mis? Kas surnud inimeste moodi olemine on ebaseaduslik?
Keller, Mason, minuga.
Ma ei mõista.
Tema on agent Mitchel MacNamara. See on nüüd tema menetlus.
Nii.
See pole isiklik.
Olete kindlasti suurepärased uurijad.
See pole seksism.
Aitäh sõõriku eest.
Noh…
Sul on õigus, muide.
Ei ole ebaseaduslik näha välja nagu surnud inimesed, hr Jason Dessen.
Mis siin siis toimub? Ma pole vahistatud?
Oota. Ma pole jõudnud kõigega tutvuda.
Kas see saab olla? Kolmteist Jason Dessenit?
Kõik samade sõrmejälgede, veregrupi ja DNAga.
Huvitav.
DNA. Te ei saa nii kiiresti DNAd.
Tõesti? Sest mulle tundub, et saime.
See võib võltsitud olla.
- See võib võltsitud olla. - Aga see? Aga see?
Kas see on võltsitud?
See oled sina. Sina, sina.
See oled kindlasti sina. Ära seda küll emale näita.
Sa lähtud valest eeldusest, muide.
- Millisest siis? - Et ma olen politseinik.
Või FBI.
Või üldse mõne õiguskaitseorgani liige.
Aga politseijaoskonnad mulle meeldivad.
Palju…
hubasemad.
Ainus probleem on see…
et keegi kuulab alati pealt.
Harilikult töötan salajastes rajatistes.
Pagan, kui ebameeldiv seal on. Aga need toimivad.
Kuidas kurat nad seda tegid?
Mida?
Me teadsime, et nad olid kloonimisele lähedal.
Aga terve üksuse püsti panemine… Chicagos.
See on julge.
Ja see Jason Desseni taust on täiuslik.
Kuidas nad sind vanemaks tegid?
Pagan.
Vabandust, ma ei taha olla kärsitu, aga tegin läbi jõhkra evakuatsiooni
ja seejärel 13-tunnise lennu C-17 taga, et siia jõuda, nii et…
nüüd on sinu hetk.
Noh…
Vahi all on veel kaks Jasonit.
Esimene, kes mulle kasulik on,
ei satu mu lahkamislauale.
Lõikan teid kõiki lahti.
Olgu. Olgu, kuule.
Mul ei ole sulle kõiki vastuseid.
Aga ma saan aidata leida mehe, kellel on.
Selle.
Selle, raisk.
Tema vastutab selle kõige eest.
Jah, ma aitan sind.
Tead, mis see on?
Tubli lapse kleeps.
Lähme otsime ta üles.
PÕHINEB BLAKE CROUCHI ROMAANIL
Ei.
Miks sa voodis pole?
Ma ei taha tõusta.
Sa ei pea.
Ma pean varakult kohale minema.
Kutid kiirustavad maja katuse alla saama.
Aga kuidas ma kohvi saan?
Panin juba kohvi käima.
Jess!
Sa oledki päris ingel, raisk.
- Aitäh, aitäh. - Sulle.
Niisiis…
Mis sul täna plaanis on?
Kontor on suletud,
nii et mõtlesin, et hakkan katusega pihta.
Tõin ükspäev katusekive.
Teeme seda äkki nädalavahetusel?
Räägid seda juba kaks nädalat.
Ma tean.
Ja meil sadas eile õhtul magamistoas vihma.
Palun ära roni sinna üles.
Olgu.
Tule varem koju, siis ma ei peagi.
Seda ilmselt saaks.
Teeme kell kolm?
Turvasõna on „kannatlikkus“.
- Kell kolm näeme. - Jah.
Ära roni katusele!
Oi, rai…
Eip.
See katus ei ole turvaline.
Sul on kindlasti kõht tühi.
Jah, väga.
- Aitäh. - Võta heaks.
Toon sulle vett.
Olgu.
Sel esimesel õhtul…
tundus, nagu maailmad põrkusid.
Kui sa mind vaatasid…
Mäletad?
Tundus, nagu keegi poleks mind varem näinud…
selle hetkeni…
Ma olin sinuga.
Tol õhtul korteris…
Mina abiellusin sinuga.
Ja mina hoidsin sinuga Maxi,
tol õhtul haiglas…
kui ta väike süda lõpetas löömise.
Ma olin…
Ma olin sinuga kõik päevad ja õhtud meie segasest… imeilusast elust.
Tolle õhtuni, kui sind hüvastijätuks suudlesin
ja see koletis mu elu röövis.
Ma leidsin… Ma leidsin sind üles.
Kuule.
Vaata.
See olen mina.
Me ei saa seda lahendada.
Saame küll.
Ei.
Ma tegin valiku.
Tee nüüd teine valik.
Sa võid siia majja jääda.
Charlie ei pea teadma.
Ma hoolitsen kõige muu eest.
Ma arvan, et sa peaksid minema.
Ma ei saa… Ma lihtsalt ei saa. Ma ei saa.
Ma tahan, et lahkuksid.
Oota, oota, oota.
- Ole nüüd. - Jason, mine ära!
Sa oled minu naine. See on minu laps.
Kuule. Daniela. Kuule!
Ma ei tahtnud…
Oota!
Mis asja?
Ei.
Kas ma… Kas ma ei tähenda sulle mitte midagi?
Ei, ei.
Mine ära.
Mine.
Palun.
Ei, ei, ei, ei.
Ütle.
Ütle turvasõna.
Kannatlikkus. Kannatlikkus.
Kannatlikkus. See olen mina.
Issand jumal.
Olgu. Oled kombes?
- Kõik korras? - Jah.
Olgu, valmis?
Siia.
Nii. Veeretame ta maha.
Olgu.
Arvad, et võime jääda?
Ta pole sellest maailmast.
Keegi ei hakka teda igatsema.
Matame ta ära ja liigume oma eludega edasi.
Ma alustan magamistoaga.
Ma alustan auguga.
Terekest!
Jou!
Vabandust, vabandust. Ma ei tahtnud ehmatada.
Tahtsin uksele koputada, aga kuulsin siit helisid, nii et…
Politseinik Jay Stringer.
- Kuidas läheb? - Hästi.
Milleks auku kaevad?
Suudad seda uskuda? Meie koer suri ära.
- Ei ole nii. - Jah, jah.
Kahju kuulda.
Jah, oleme täitsa murtud.
Jah.
Jah, igatahes… Kuidas ma aidata saan?
Mõni tund tagasi
teatati meile hüljatud sõidukist
pool kilomeetrit eemal tanklas.
Tead seda?
- Jah. - Me kontrollisime numbrimärki
ja tuleb välja, et see auto varastati viie päeva eest Chicagost.
Ma ei hakka sind detailidega vaevama.
Autost leitud asjade seas oli see.
Siia sisse on kirjutatud palju veidraid asju.
See mind siia tõigi.
Viimasel lehel on aadress.
Teie oma.
- Meie aadress? - Jah, kas sa oskad aimata, miks?
Ei… Ei.
- Kas see kinnistu kuulub teile? - Jah. Me üürime.
- Vabandust. Mis su nimi on? - Bruce.
- Meeldiv tutvuda. - Bruce Cheney.
- Jah. - Meeldiv.
- Kas siin elab koos sinuga veel keegi? - Mu naine ja poeg.
Ja mis nende nimed on?
Lynn ja Aidan.
Aidan, kas ta käib siin kusagil koolis?
Jah, jah, viimases klassis.
Aga ta on hea poiss.
Nii et ma ei usu, et tema sellega seotud võiks olla.
On sul isikut tõendavat dokumenti?
Ei. Toas on.
Jah, vaataksin selle üle ja siis ma rohkem ei segaks.
Tore. Olgu, muidugi.
Lähme sisse.
Mis seal juhtus?
Seal.
Koer jäi auto alla ja…
Kohutav lugu. Leidsime ta tee äärest.
Pidin ta sisse tooma. Lihtsalt…
Ma ei tea, verd oli väga palju.
Pojale mõjus raskelt?
Jah, meile kõigile.
Tead mis? Mu rahakott on autos. Tule.
Kuule, kuule.
Käed nähtavale! Ära liiguta!
Keskus, siin ekipaaž 15.
Kutsun viivitamatult abiväge 301 Sparrow Lane'ile,
võimalik mõrv. Lõpp.
Ära liiguta, raisk!
Kõik lähedal olevad politseinikud, palun vastake.
Hoia temast eemale!
Kuule!
Ära liiguta.
Hei, Keskus. Siin ekipaaž 8. Jõuame 10 minutiga.
Peame minema.
Jah.
Võta lahkumiskotid.
Mine autosse. Tulen sinna.
Mine.
Tule püsti.
Olgu, olgu, olgu.
Me pole halvad inimesed.
Palun vabandust.
- Hei. - Isa, kus te olete?
Me liigume.
- Aga kaup? - Ära muretse. Las jääb.
- Tule. Peame minema. - Kõik on hästi.
Tule. Lähme.
VANEMAD SAATSID MIND TOIDUPOODI.
TERVE KURADI NIMEKIRJAGA. MILLEGA NAD ISE TEGELEVAD?
KAS ME SAAME HILJEM KOKKU?
Tulge!
Ei! Oodake.
Miks ema riided verised on?
Miks me seitse kuud hiljem siit maailmast lahkume,
kui kõik toimis ilusti?
Charlie, sa…
Ei, ma ei astu sammugi selle kasti poole, kuni keegi räägib, mis toimub.
See on minu elu ka.
Ma tean.
Su isa üks versioon leidis meid üles.
Ta tuli majja ja…
Ma tulistasin teda.
Ta on surnud?
Jah.
Politsei tuli. Me pidime põgenema.
Me peame minema.
Hei.
Võtsin rohelist teed.
- Hei. - Hei. Tore sind näha. Aitäh.
Ärge ehmuge, aga mingi kahtlane tüüp vahib teid.
Tahate, et ma ütleksin midagi?
Kas sa tunned mind?
Tulin ka siia maailma sellega.
Seda peeti Banksy teoseks.
Nii et mingid noored panid sinna kaamera, et kunstnikku tabada.
See oled sina.
Paar päeva enne kui ta sind siia jättis, tegi Jason mulle sama.
Võta istet.
- Kas sa oled Jason Desseni sõber? - Jah.
Kas sinu sõber Jason Dessen on abielus Danielaga?
Luges väikeses kolledžis füüsikat?
Tüütu viskifanatt, ei oska tantsida, veel vähem lauamänge mängida.
- Jah, see on mu parim sõber. - Litapoeg.
Mida?
See Jason, kes sind siia jättis,
ütleme, et ta on „Jason 2“.
Olgu.
Tema pole see, kellega ma siia tulin.
Ma ei saa aru.
Ma arvan, et ma tulin siia sinu Jasoniga.
Kuidas?
Jason 2 röövis sinu Jasoni,
et saaks tema elu varastada.
Oota. Oota! Oota!
Kuulge…
Keskenduge sellele, mida me tahame.
Ükski teine versioon meist ei saa Chicagos elada.
Me ei saa olla kuulsad. Me ei saa olla kriminaalid.
Olgu.
- Kuule, kott! - Ampullid!
- Ma saan. - Isa!
Ema! Ema!
Charlie!
- Charlie! - Mis toimub?
Charlie!
Tuul lükkas selle kinni!
Olgu. Lükka.
Lükka!
Issand jumal.
Tõmba, Charlie!
Tõmba!
Lükka edasi. Lükka edasi.
Nii et Jason 2 jättis sind siia maha.
Jah.
Ta ütles, et tahab viia oma parima sõbra
kohta, mis mulle kindlasti meeldiks.
Siis pani ukse kinni ja mina jäin välja.
Mul läks veidi aega, et taibata, et see on päris.
Mul polnud midagi. Ainult seljas olnud riided.
Polnud kuhugi minna, ilmselgelt.
Aga ma mõtlesin, et kui mu õde Camilla on selles maailmas,
on tema mu kõige turvalisem valik.
Aga ma ei hinnanud olukorda õigesti.
Selle maailma Ryan Holder suri kümme aastat tagasi.
Oota. Oota, oota, oota. Oota, oota.
Camilla, ma pean sulle midagi selgitama, palun.
Nii et rääkisin talle tõtt.
Ta uskus mind.
Ta võttis mind enda juurde.
Aitäh.
Ja tema jaoks, tead, ta sai oma venna justkui võluväel tagasi.
Aga minu jaoks ei tundu see õige.
Ja Camilla meenutab mulle kõike, millest ilma jäin.
Nii et jah, mul on väga raske olnud.
Camillal on üks sõber, kellel on labor,
nii et veetsin iga ärkvel oldud tunni,
üritades taasluua seda ainet, millega mind siia toodi.
Selle nimi on Lavendlitiivad.
Ma ütlen Sirelitiivad.
Sinu teine versioon pani sellele nime.
Nii veider.
- Jah, on küll. - Persse.
Igatahes, pärast mitut kuud
lõin midagi, mis minu arvates toimib.
Pidin lõpuks oma elu juurde naasma.
Ja siis…
Nad viisid kasti mujale.
Nad viisid selle kuradi kasti mujale.
- Läheb. - Rahu, rahu.
Selline tunne, nagu…
Mu kodu põles maha
ja kõik, keda ma kunagi tundnud olen, on surnud.
Aga siis mind saadeti teisele planeedile.
Nii et ma ei saa sellest isegi rääkida.
Ma mõistan sind täiesti.
Jason 2 pärast.
Selle sitapea pärast.
Kuradi sitapea.
Jah.
Äkki langetame latti?
Mõtleme maailmale hotelliga, et ei peaks ööd kastis veetma.
Nõus.
- Lähen teen ennast korda. - Hästi.
Hei.
Kõik korras?
Palun vabandust.
Ei.
Kuule, sa ei pea millegi pärast vabandama.
Mitte millegi.
Olgu. Nii, hakake sellesse ruumi naasma.
Hingake nina kaudu sisse.
Hoidke.
Ja suu kaudu välja.
Tunnetage, kuidas keha lõdvestub.
Tunnetage, kuidas keha avardub, hingake sügavalt nina kaudu sisse.
Hästi.
Ja suu kaudu välja.
Hakake nüüd sellesse ruumi naasma.
Hingake sügavalt sisse.
Hoidke.
Ja vabastage.
Aitäh, Oluko.
Sul pole aimugi, kuidas see mu elu muutnud on.
Sandra, mul on rõõm seda ruumi sinuga jagada.
Aitäh.
Vabandust, järgmine tund on alles homme.
Ma tean. See on väga, väga kummaline.
Võin sulle joogi osta?
Aitäh.
Jah, ka kõige raskematel hetkedel ei vali ma viskit.
Maitseb nagu lõke.
Kui kaua sellest on?
Kolm aastat kaine.
Üks mu sõber armastas viskit.
Õpetas mulle selle peensusi.
Mida ma praegu mõtlen?
„Miks mina?“
Oh sa raisk.
Kasti juhtimine kujunes keerulisemaks, kui ma arvasin.
Mul on vaja, et keegi õpetaks mind oma meelt vaigistama.
See ei vasta mu küsimusele.
Mu partner reetis mind.
Töötasime 20 aastat koos ja ühel päeval ta lihtsalt…
lahkus.
Arvad, et saad mind usaldada?
Oleme alati üksikud olnud. Igaveseks vahepealsuse lõksus.
Liiga mustanahalised, et rikkurid meid aktsepteeriks.
Aga vennad tänaval ütlevad, et meil on valgete kõnepruuk.
Liiga kväärid, aga mitte geid.
Liiga ennasttäis, liiga alandlikud.
Ei usalda, usaldame alati valesid inimesi.
Liiga intensiivsed.
Mitte kunagi piisavalt.
Aga tead, see, meie siin,
tähendab, et aitab peitusest.
Aitab koodivahetusest.
Me mõistame teineteist.
Ja kui sa mind üle lased,
kusagil sügaval sisimas ma ehk mõistan.
Miks sa seda teed?
Kui esimest korda kasti astusin, polnud mul aimugi, kuidas see töötab.
Aga ma õppisin.
Aeglaselt, valulikult, aja jooksul.
Veetsin seal kuid.
Õppisin palju enda kohta ja vaikimisi ka sinu.
Kast on kõige võimsam asi, mis kunagi loodud.
Ja ma tahan seda kasutada.
Tahan sellega midagi head teha.
Mitte ainult selles maailmas, vaid kõikides.
Olgu.
Näita mulle.
Hommikust.
- Kohvi? - Ei, aitäh.
Pean minema hakkama. Mis sul täna plaanis?
Koosolekud, mis võiksid vabalt e-kirjad olla.
- On ju? - Ja sul?
Veel natukene salajast keemiatööd.
Kahju, et mulle uimastid ei meeldi.
- Võiksin Heisenbergi teha. - Tead ju, et ma ei mõista su nalju.
Ta on keemiaõpetaja, kes valmistab amfetamiini. Parimat amfetamiini.
Ja ta on su sõber?
See… Tühiasi. Vahet pole.
Muide, Amanda tuleb,
ja me läheme koos Millennium Parki kunstiteose avamisele.
- Kas see hakkab millekski kujunema? - Mul pole aimugi, millest sa räägid.
Ma arvan, et on küll.
Mõtlesin, et võiksime kolmekesi õhtustada. Mida sa sellest arvad?
Hea meelega.
Suurepärane.
- Mis sa arvad, kui sa teeksid süüa? - Hea küll.
- Sest mul oleks hea meel. - Olgu.
- Varsti näeme. - Tšau.
Aitäh, et tulid.
Muidugi. Tunnen, et olen selle osa.
Oledki.
Muidugi oled.
Lisaks on tööl igav,
mu kliendid reisivad
ja ma läksin ühe tüübiga lahku. Nii et…
Mis juhtus? Räägi lähemalt.
Me ei suutnud teineteise vajadusi mõista.
Kas see on su kliiniline hinnang?
On või?
Leida siit keegi, kellega ma klapin,
on olnud keerulisem, kui ma arvasin.
Jah. Mõnikord mulle tundub, et räägin täiesti teist keelt.
Siin on kõik nii…
Emotsionaalselt teadlikud, positiivsed.
Tüütult kannatlikud.
Jah.
See on viisaka seksi maailm.
On ju?
Mis nendega toimub?
Keegi ei saa siin keppi. Nad ainult armatsevad.
Suur tänu, et leidsite oma päevas aega,
et seda hetke üheskoos kogeda.
Kui see anonüümne kunstnik oma andega meie linna õnnistas,
oli mul nii hea meel.
Võib vist öelda, et kogu linn oli selle ilmumisest intrigeeritud.
Mis see olema peaks?
Pusle, kingitus, portree tundmatust?
Kahjuks oli selle algne asukoht Shikaakwa Parkis
pikas vaates sobimatu,
aga kuna see oli selgelt mõeldud avalikuks kunstiteoseks,
on meil hea meel see lõpuks avalikkusele tagastada. Siinsamas, Chicago südames!
Mida me arvame?
Paistab päris hea.
Vaatame, kas leiame wifiga koha. Saame ennast guugeldada.
North Kedzie ja Milwaukee nurgal on kohvik The Excellent Bean,
kus on tasuta wifi.
Püsikliendina ootab teid, Daniela Dessen, seal üks tasuta kohv.
Mida perset?
Kuidas sa mu nime tead?
Teie Velocity rahakotivaba maailma tellimus
annab teile ligipääsu kõigile meie digiteenustele.
Me tuvastasime teie isiku hääle- ja näotuvastuse abil.
Kas sa tead mind ka?
Jason Ashley Dessen, Velocity Techi teadusjuht aastast 2015.
Teie koos tegevjuhi Leighton Vance'iga olete Velocity Techi loojad.
Aitäh, et mind lõite!
Ei. Ei, ei. Ei ole võimalik.
Charlie Dessen, sa ei ole koolis.
Lähtudes sinu Velocity konto sätetest
saatsin Danielale ja Jasonile teate Charlie praeguse asukohaga.
Teavitasin sinust ka koolikohustuse ametnikule.
Hea küll.
Olgu, nonii.
Kuidas see peaks paremaks minema?
Viimased 24 tundi on karmid olnud.
Me leiame turvalise koha.
Ei.
Charlie, see on tõesti raske,
aga me oleme koos ja see on peamine.
Nii et tule.
Isegi kui leiame täiusliku maailma, leiab mõni sinu versioon meid jälle üles.
Charlie.
Sa tead, et see juhtub. See jääbki juhtuma.
Meil pole kusagil turvaline.
See kast rikkus kõik ära!
Ei, mina rikkusin.
- Kallis. - Mina rikkusin kõik ära.
Me leidsime rahuliku elu.
See oli hea elu.
Mina rikkusin selle ära, Charlie.
See pole sinu süü.
On küll.
Sest ma sattusin paanikasse, kui see Jason tuli.
Seda ei juhtu enam.
Kuidas sa saad seda öelda?
Neid tuleb veel. See ei lõpe.
Või siis hävitan kasti.
Jah.
Leiame maailma, mis meile sobib…
ja siis ma lõhun selle raisa maha.
Olgu, kümne miljoni dollari küsimus on, et kui me võtame Lavendlitiibu
ja astume sinna kasti, siis kas see toimib?
See on kilomeetreid eemal.
Mina arvan, et kvantühendus kasti primaarse toiteallikaga on katkenud.
- Nüüd on see lihtsalt kast. - Olgu.
Ju olen siin siis igaveseks lõksus.
Lähme sööma. Camilla tahab sinuga kohtuda.
Mina ka. Ja kõht on ka tühi.
Turvaline koht, kus saame otsast alustada.
Kus inimesed on lahked.
Kus saame otsast peale head elu elama hakata.
Otsast peale.
Ei saa olla.
Mis on?
Oodake.
Mis lahti?
Ei midagi.
Lihtsalt…
Ma olen siin vist varem olnud.
See ei sobi.
Tõlkinud Vivika Konsap