1908 ГОДИНА
ВРЕМЕ Е ЗА ТАНЦИ
Елате, приятели.
И се насладете на представлението на невероятния Пениуайз,
Танцуващия клоун!
ПЕНИУАЙЗ, ТАНЦУВАЩИЯ КЛОУН
Голяма тълпа.
Обзалагам се, че довечера ще е още по-голяма.
Обзалагаш ли се?
Да не съм те видял повече край онези измамници на карти.
Да беше чул как говореха за теб, татко.
Ти ги правиш толкова щастливи!
Да, поне е нещо.
Това е добре.
Какво правиш там, миличка?
Работех над грима си. Исках да те изненадам.
Красивото ми момиче. Виж се само!
Покажи ми как се покланяш.
Дами и господа,
Карнавалът на братя Сантини представя на вашето внимание
първото в света представление на баща и дъщеря...
Шоуто на Пениуайз и Периуинкъл!
Периуинкъл?
Това беше сценичното име на мама.
Да, но ако искаш, може да измислиш нещо друго.
Не.
Харесва ми.
Добре. - Татко, липсва ли ти циркът?
Понякога.
Липсва ми публиката.
Виковете.
Един ден...
...отново ще ме повикат в цирка. Ще видиш.
Но този път представлението ми ще е по-различно.
Нещо ново, което никой не е виждал досега.
Ти. Ще бъде забавно, нали?
Елате, приятели.
Шоуто на Пениуайз Танцуващия клоун ще започне след час и половина.
Не го изпускайте. Доведете майките и братята си.
Доведете бабите си... Не бабите си. По дяволите!
По дяволите, размазва се.
По дяволите.
Ехо?
Кой е там?
Здравей, приятелче.
Какво гледаш? Шоуто е там.
Бягай оттук.
Ти привличаш децата.
Странно е, че го казва дете като теб.
Не мога да намеря родителите си.
Аз също.
Те са мъртви.
Ще ми помогнеш ли да ги намеря?
Не. Не виждаш ли, че съм зает?
Какво беше това?
Майка ми.
Виждали ли сте баща ми?
Мъртъв ли е? - Спокойно.
Не се знае какво е станало.
Сигурни ли сте, че е негово? - Кой го е направил?
Няма и следа от него.
Няма ли тяло? - Боже!
Хората претърсват гората.
Сигурно нещо го е завлякло там.
Боже! - Нямам представа.
Шефе.
Р. Г.
Намерих я в гората.
Сигурно са били вълци.
По тези места има доста.
Татко!
То: Добре дошли в Дери
Редж, имаме проблем.
Добър вечер.
Съжаляваме, че ви прекъсваме.
Ще ви го кажа много просто.
Дайте ни каквото искаме и ще си тръгнем.
Норма?
Норма Прайс?
Как не те е срам?!
Върви си вкъщи. Веднага!
Хайде!
Какво искате?
Ханк Гроган. Знаем, че се крие някъде тук.
Предайте ни го и продължавайте с партито.
Не.
Май имате погрешна информация.
Това помещение е предназначено само за военен персонал.
Значи няма да имате нищо против да огледаме.
А ако имаме? - Кой ви пита?!
Тук съм. - Татко, не!
Скъпа... - Не!
Не искам заради мен да се пролива кръв!
Ще дойда с вас, само оставете тези хора на мира.
Постъпваш правилно.
Не мисля така.
Няма нужда да се стига до неприятности, синко.
Вижте какво става сега.
И ние си имаме оръжия.
Само че нашите са законни.
По-добре е да си ходите, момчета.
Днес няма да линчувате никого.
Свалете ги, момчета.
Прав е.
Това не е начинът.
Излизайте.
Хайде.
Какво ще правим с теб сега? Те ще се върнат.
Отзад има камион. Ще го закараме някъде.
Заключиха ни.
Има ли друг изход? - Провери отзад!
Жените и децата да застанат в средата!
Обадете се в базата! - Проверете телефона.
Телефонът не работи. Някой го е повредил.
Спокойно! - Всичко е наред.
Бъдете нащрек. - Пригответе се, момчета.
Нещо става. - Давай.
Спокойно.
Внимавайте!
Загасете го!
Проверете отзад! Бързо!
Хайде! По-бързо!
По-бързо! Хайде!
Хайде!
Тази врата също е заключена!
По дяволите!
Трябват ми патрони. Патрони.
Залегнете!
Долу!
Хайде!
По-бързо!
Не отивайте там! Те са и от двете страни!
Залегнете!
Рони!
Уил, ставай. Добре ли си?
Не виждам нищо!
Рони!
Уил!
Рони!
Татко!
Къде е баща ми?
Моля ви!
Къде е баща ми?
Татко! - С теб съм!
Помощ!
Ръката ми!
Стой спокойно!
О, боже!
Франки!
Франки! Опомни се! Хайде.
Хайде.
Добре, давай.
По дяволите.
Татко? Къде е баща ми?
Насам!
Не!
Норийн.
Насам.
Хвани ръката ми.
Намерих изход.
Татко! Уил!
Какво има?
Да нямам лице на лицето си?
Всичко е наред. Добре си.
Държа те. Ще те измъкнем оттук.
Здравей, Дики.
Какво има?
Да не би да виждаш разни неща?
Мисля, че те също те виждат.
Къде са децата?
Покажи ми.
Да тръгваме.
Искам да съм сигурен, че Гроган е мъртъв.
Никой няма да се измъкне оттук жив.
Прав е.
Свършено е с тях.
Хайде, слизайте долу.
По-бързо!
А Рич и Мардж? - Покривът ще се срути!
Аз ще ги намеря. - Недей! Спри!
Ще ги намеря! Слизай долу!
Хайде!
Деца!
Тук съм! Елате насам!
Елате тук.
Мардж, помогни ми.
Хайде, помогни ми.
Помогни ми.
Да влезем вътре. Само така ще оцелеем.
Много е тясно. - Има достатъчно място.
Покривът ще падне! Хайде, Мардж! - Добре.
Няма достатъчно място...
Не!
Мардж, спри! - Не, Рич! Моля те!
Рич! Не! Моля те!
Мардж, чуй ме!
Пусни ме!
Мардж! - Пусни ме!
Помниш ли какво каза?
За рицарите!
Какво? - За рицарите.
Които спят с нещо под леглото.
Да?
Ние не само пишкаме в гърнета.
Ние също защитаваме красивите девойки.
Помниш ли деня,
в който всички морски свинчета бяха излезли в коридора,
защото Роби Мюлер беше влязъл в лабораторията?
Беше първата ми седмица в училището. Всички бяха излезли да ги видят.
Ти излезе от класната стая с жълта блуза, сива пола
и конец, вързан на пръста ти.
Ти го помниш?
Беше толкова красива...
Спомням си, че се чудех: "Коя е тя?".
Ти видя, че те гледам, и каза:
"Снимай ме за спомен".
Не го каза със злоба или нещо такова.
Дори не разбрах какво означава.
Когато по-късно го разбрах,
си мислех какво можех да ти отвърна.
"Много бих искал".
Обичам те, Рич.
И аз те обичам, Мардж.
Не!
Не! Хайде!
Момчета, чакайте!
По дяволите!
Не! Не сега!
Не сега!
По дяволите!
Хайде.
Ингрид?
Здравей, Станли.
Ти ли си това?
Какво правиш тук? Какво си облякла?
Това съм аз, Станли.
Това е истинското ми "аз".
Лошо ти се пише, ако веднага не се върнеш вкъщи
и не махнеш тези боклуци от лицето си!
Чуваш ли ме?
Здравей, татко.
Какво?
Какво, по дяволите?
Кой си ти?
Знаех си, че ще дойдат, ако разберат, че е тук.
И ще има кръв и болка.
И страх.
Знаех си, че ти няма да можеш да устоиш.
И ще се върнеш.
И ще ми кажеш, че бях добро момиче.
Покажи ми как се покланяш.
Ела при татко.
Татко.
Татко, обичам те.
Справи се добре.
Много добре.
А сега...
Отивам да спя.
Какво?
Не се тревожи.
Ще се върна.
Не. - Аз винаги се връщам.
Не. - Да.
Не, не ме оставяй. Моля те, недей.
Не ме оставяй.
Ти не си баща ми.
Кой си ти?
Аз съм Пениуайз, твоят танцуващ татко.
Ти не си баща ми.
Аз съм баща ти. - Какво си направил с него?
Аз...
Аз го изядох.
Но той живее вътре в мен. - Не.
Да, така е.
Дори в момента го усещам.
Спри! Млъкни! - Той иска да види момиченцето си.
Престани! Млъкни!
Млъкни! Спри!
Млъкни!
Ела при татко.
Помощ!
Добре ли си? Хайде, миличка.
Хайде. Полека.
Внимавай.
Чакайте.
Добре, да вървим.
Уил!
Синко!
О, боже!
Сине, можеше да загинеш.
Знам. Съжалявам.
Добре ли си? - Да, г-н Халоран ни измъкна.
Халоран ли? - Ханлън!
Стойте тук. Веднага се връщам.
Баща ми.
В гората е. - Добре.
Всичко е наред. Това съм аз. Няма нищо.
Лирой? - Да.
Добре ли си? - Не.
Не.
Трябваше да говоря с един от тях.
Трябваше.
Този шум.
Шумът.
Какво става?
Искам да се разкрие истината. - Какво се случи с нас?
Много ме боли. - На теб говоря.
Виж какво ни направиха.
Направи каквото трябва. Направи го.
Татко. - Скъпа.
Решихме да го скрием тук, докато дойдете.
Ранен ли сте, г-н Гроган?
Не, успях да се измъкна.
Повече се притеснявам за онези, които не успяха.
Трябва да го махнем оттук.
А ако татко го види? - Той знае.
Наистина ли?
Дайте ми дрехите си, г-н Гроган, ако не възразявате.
Моля?
Трябва да му помогнем.
Ще му помогнем, като се приберем в базата.
Това нещо е някъде тук.
Не искам да стоя тук и... - То вече не е тук.
Какво каза, редник? - То вече не е тук.
Да.
Преди винаги го усещах, но сега...
Сякаш загасиха лампите...
Сякаш този кучи син заспа.
Може и така да е, но генералът ще иска да ни види.
17 мъртви пилоти. Още повече цивилни. Не знаем къде са колоните.
Много сме загазили, майоре!
Не, може би не сме.
Мога да ви помогна да откриете една от колоните.
Какво? - Да.
Как?
Видях я в главата на онзи индианец.
Сложиха едната колона там, където умря воинът им.
Не знаех точно къде е, но сега...
Сега трябва само да я последваме.
Кого да последваме?
Нея.
Какво ще правим с Ханк?
Не знам, скъпа. Ще измислим нещо.
Може би трябва да го заведем вкъщи.
В нашата къща в Дери ли? - Да.
Там никой няма да го търси. - Онова нещо...
Според Дик това нещо е заспало
или нещо такова. - Заспало?
Каквото и да е... - Тези хора трябва да си платят.
Не е наша работа, Шарлът. - Защо си толкова спокоен?
Нашата работа е да защитаваме... - Умряха хора. Синът ни видя трупове.
След тази мисия приключвам с това място и с всичко това.
Всички заедно ще отидем на някое безопасно място.
Най-лошото е вече зад нас.
Обещавам ти.
Добро утро, Дери. Часът е 7:15, следват новините.
Има съобщения за пожар,
избухнал на място, наречено от пожарникаря Боб Макормик
"нелегален бар за цветнокожи"
в покрайнините на града.
В пожара са загинали няколко души.
Сред тях са покровителите на негъра, който...
Лили, нищо не ядеш.
...както и няколко граждани, дошли да окажат помощ на ранените,
включително местният месар Станли Кърш.
Полицията на Дери също съобщи, че сред останките е открито
овъгленото тяло на убиеца на деца Ханк Гроган.
Браво на полицаите!
Почивай в мир, Станли.
Х. ГРОГАН, ПОЧИНАЛ
Никой не можеше да филетира месото като теб.
А сега чуйте Франк с прогнозата за времето.
Предсказанието свърши.
Цикълът му на хранене също завърши.
Сега спи.
Колко души умряха в "Черното място"?
Още не е съвсем ясно, но според съдебния лекар...
Двайсет и трима.
И колко деца през пълния цикъл?
Седемнайсет.
Седемнайсет млади души.
Загинаха толкова хора, а ние само ще гледаме ли?
Не е редно.
Правим каквото можем за колкото се може повече хора.
Мислете за онези, които спасихме...
За онези, които защитихме, защото държим това нещо в клетка.
Ами...
Ще се видим след 27 години.
Не се тревожи за него. Знам.
СПРИ
Какво става? - Тук сме от 7 ч.
Ако е долу, скоро ще разберем.
Къде е Халоран? - В палатката.
Как си, редник? - Не си ли личи?
Извинявайте, сър. Просто...
Този шум, сър. Съжалявам.
Защо не отидеш в базата, за да си починеш?
Справи се добре.
Значи тази ваша приятелка ще ни помогне?
Ако някой може да те изкара извън Дери, това е тя.
Повярвай ми, всичко ще е наред.
Стига да вдигне телефона.
Хайде.
Направо ще отидем там.
Ти няма да идваш с нас. - Щях да ходя при Лили с Рони и Мардж.
Най-добре е ние да й кажем за Рич.
Не мисля така. - Но татко каза, че това нещо е заспало.
Това нещо не е запалило пожара снощи.
Целият град е едно голямо чудовище. Няма да ходиш никъде.
Нито Рони.
Нужно ли е? - Освен ако не искаш съседите
да се чудят защо един мъртвец се разхожда из двора ми.
Ще забележат ли? Аз не приличам на г-н Ханлън.
Точно в този град ли?
Добре, разбрах.
Да тръгваме. Ти оставаш тук. Ще се върна след час.
Лили.
Скъпа, имаш гости.
Здравей.
Трябва да поговорим.
Снощи се случи нещо.
Отидохме в "Черното място" без теб.
Чух по новините за пожара.
Вие...
Баща ти... - Добре е.
И ние сме добре.
Уил също е добре. Само че...
Къде е Рич?
Какво?
Не.
Добре ли си?
Така и не успя да хвърли самолетче до главната улица.
Открих нещо!
По дяволите. Халоран беше прав.
Ти оставаш тук, майоре.
Какво?
Трябва да закараме колоната на север.
Промяна в плана. Ще я закараме в базата за изследвания.
Планът винаги е бил да се движим навътре.
Към центъра на Дери.
Не, ще търсим колоните една по една.
Все едно да оставите вратата на клетката отворена.
Нали чу Халоран? Съществото спи.
Ще анализираме физичните свойства на колоната,
за да може Дик или учените да използват тези данни,
за да открият останалите 12 колони по-бързо.
Спокойно, майоре. На финалната права сме. Ти се справи добре.
Шарлът. - Казахте, че ако имам нужда от приятел...
Влезте вътре.
Ханк.
Роуз.
Добрата новина е, че нещата ще се поуспокоят.
Хората си мислят, че Ханк е мъртъв.
Имам приятели в университета "Макгил" в Монреал.
Те ще уредят нови документи за Гроган.
А лошата новина? - Трябва да го прекараме през границата.
Доколкото знам, митниците не пускат мъртви хора.
Това е само една линия на картата, нали?
Лельо!
Имаме проблем.
Започнете изгарянето.
Спрете!
Изключете го!
Веднага го изключете!
Извадете го.
Извадете го оттам!
Какво си мислиш, че правиш?
Казахте, че ще изследвате свойствата му. - Заповедите са си заповеди.
Лирой.
Свали пистолета.
Всички да свалят оръжията.
Веднага!
Ела да си поговорим, майоре.
Съжалявам, че не ти казах по-рано, но безопасността е на първо място.
Ти нямаше достъп до тази информация. - Дори не става дума за руснаците, нали?
Най-голямата заплаха за тази страна не идва отвън, майоре,
а отвътре.
Не виждаш ли какво става, Лирой?
Американците са се хванали за гушите и става все по-зле.
Протести срещу ядреното оръжие, женското движение, расови бунтове.
Тази страна бавно се разпада на хиляди несъвместими парчета.
Просто опитвам да предотвратя още една гражданска война.
Американците вече не се изслушват.
Всеки се бори за парче от пая,
докато останалият свят ни изяжда живи.
Единственото, което кара хората да слушат, е страхът.
Да слушат ли? Имате предвид да се подчиняват.
Нуждаем се от система, по която хората да спазват законите.
Всичко останало е анархия. Много добре го знаеш, майоре.
Не сте искали да го държите в клетка.
През цялото време сте искали да го освободите.
И то в собствения си заден двор!
Виж този град, виж какво стана снощи.
Ужасно е, но знаеш ли какво?
Днес улиците са спокойни.
Няма бунтове, няма грабежи, няма безредици.
Страхът прониква във всеки човек, докосва го като мъгла,
като проклета упойка.
Искате Америка да заприлича на Дери ли? На каква цена?
Колко още деца ще трябва да умрат?
По-малко от онези, които всяка година загиват в катастрофи!
Ние сме войници и знаем какво са косвени жертви.
Вие сте луд.
И точно това ще кажат от Министерството на отбраната,
когато им разкажа всичко.
Докато им кажеш, вече ще е прекалено късно. Продължавай.
Отменете заповедта.
Веднага!
Свали оръжието, Ханлън.
Може да не го осъзнаваш, майоре,
но това, което направи днес, може да спаси тази страна.
Искаше да бъдеш герой? Успя, синко.
А сега се връщай в стаята си.
Този човек не трябва да напуска базата.
Да, генерале.
Ало? - Здравей. Рон е.
Рон, съжалявам, мама не ми дава да излизам.
Няма нищо, ние отидохме до кулата да вземем нещата на Рич...
Рон, всичко е наред.
Не, нищо не е наред.
Знам.
Съжалявам.
Не мога да се примиря с факта, че го няма вече,
че е умрял по този начин.
Начинът, по който изглеждаше...
Начинът, по който се е задушил.
Белите му дробове сигурно са станали на пуканки...
Направо ми потичат лиги.
Какво?
Все още усещам мириса на малкото му тяло.
А ти?
Млъкни!
- Не те чувам.
Знам кой си.
Няма да ме уплашиш. - Успокой се, Уили.
Чу ли? - Не те чувам!
Писна ми да се страхувам.
Не те чувам!
Превод: Денис Шепелев