Ikke forvent at Malzone blir lurt igjen idet han går tilbake til basen.
Her kommer kastet...
LAVT LUFTROM
Du slette tid! Hva foregår der ute?
God ettermiddag, elever. Timene er avlyst for resten av dagen.
Sisteårselever kan gå, men alle andre elever-
-bes gå til auditoriet for en skolesamling.
DERRY UNGDOMSSKOLE HJEM TIL PELSJEGERNE
Hvem ville få den styggeste babyen?
Skilpadden Bert og Teddy Urin.
-Hva med Lilly Bainbridge og Matty-fyren? -Det er så ekkelt.
Foreldrene mine...
Hvor er alle lærerne?
Ro dere ned, elever. Ro dere ned.
Vi har en spesiell godbit i dag, skapt for å underholde og glede.
La meg presentere-
-i egen høye person, Pennywise, den dansende klovnen!
Hei, barn!
Når jeg sover søtt og drømmer om deg
Ser jeg deres vakre ansikt, og jeg smaker dem òg
Men jøye meg, bare gråte vil jeg
Hver gang vi sier
Farvel
Dere.
SAVNET
Faen.
Det er alle barna fra skolen.
Den tuller med oss, ikke sant? Den kan ikke ha tatt alle.
-Bare én måte å finne det ut på. -Kom.
SAVNET RHONDA CHAMBERS
SAVNET PATRICIA STANTON
Hvem er det?
Jeg vil ikke vite det.
De er borte! Alle sammen. Alle er borte. Det er...
-Herregud! -Det er Dunleavy.
Nei, det er rektor Dunleavy. Hvorfor...?
Vent. Hvordan kan den ha tatt alle sammen? Hvordan?
Dere.
SAVNET
-Nei, nei, nei. -Den tok Will.
Tok ham? Tok ham hvor?
Sikkert dit det fører.
-Hva gjør vi? -Vi må følge sporet.
Vi kan bruke dolken til å beskytte oss selv.
-Vi må prøve å redde vennen vår. -Jeg vil drepe den jævla klovnen.
Kom.
Kom igjen!
-Slutt å vri deg. -Jeg faller.
-Du falt ikke på vei hit. -Vi tar dem aldri igjen i denne farten.
Har du en bedre idé?
Å, faen.
Melkemannen.
Hva gjør du?
-Du kan ikke kjøre. -Ikke du heller. Kan du det?
-Nei, men du har bare ett øye. -Onkel Mike har en pickup.
-Og han lot deg kjøre den? -Nei.
Men jeg så ham kjøre.
Kom igjen, gutt. Vær så snill, ta den.
Ta den jævla telefonen.
Ta den, Will. Kom igjen.
Faen.
Hallo? Will?
Will?
Hvem er dette?
Hva skremmer mannen uten frykt?
-Du. -Å, nei.
Nei, nei, nei.
-Vi. -Hvor er jeg? Hallo?
-Noen der? -Will.
Will, jeg er her, sønn.
-Hallo? Vær så snill. Jeg er redd. -Ja, det er du.
Ikke vær redd. Jeg er her. Bare fortell meg hvor du er, ok?
Fortell meg... Hallo?
Will?
-Will! -Tilbake i vognen med Willy-gutten.
Må holde ham god og fersk.
-Vær så snill. -Mørkt kjøtt smaker dobbelt så søtt.
Ikke rør sønnen min! Ikke rør sønnen min, hører du?
Jeg river ut hjertet ditt!
Ikke rør...
Hallo?
Will!
La meg være i fred.
Dick! Lukk opp!
Dick!
Gjør det, Dick.
Dick! Lukk opp! Jeg hører deg!
-Dette er din siste sjanse. -Bli med oss.
-Dick. -Gjør det.
Jeg kommer inn!
Nei. Ikke. Ikke. Ikke.
-Ikke. Ikke. -Hva i helvete foregår?
-Dick, hva gjør du? -Jeg orker ikke mer.
-Ok, men hør på meg, broder. -De vil ikke...
Hold kjeft.
Hold kjeft. Hold kjeft!
Hold kjeft nå. Hold kjeft.
Vi har ikke tid til dette. Jeg trenger deg.
-Trekk deg unna! -Rolig, broder.
-Rolig. -Du gjorde dette.
Du gjorde det.
-Unnskyld. -Du har ødelagt sinnet mitt.
-Unnskyld. Du må høre på meg. -Og nå er det ingen annen utvei.
-Hør på meg. -Det er ingen annen utvei.
Dick, vær så snill! Den har Will!
Den har Will!
Den har gutten min, og jeg vet ikke hvor han er.
Så jeg spør... Jeg trygler deg.
Jeg trygler deg om å finne ham.
Og jeg sverger på mitt liv at jeg skal gjøre alt i min makt...
Jeg skal gjøre alt i min... Se på meg! Jeg gjør alt jeg kan for å hjelpe deg.
Jeg lover at jeg skal trekke av selv.
Bare...
...hjelp meg å finne barnet mitt.
Hjelp meg å finne barnet mitt.
General, jeg hørte nettopp at major Hanlon har stukket av.
-Han tvang seg forbi porten. -Vi trenger ham ikke lenger.
Han kan ikke stoppe oss nå.
Det var visst en annen flyger med ham i bilen. Hallorann.
-Kom igjen. -Kaldt. Det er for kaldt, Lee.
-Kom igjen. -Det er for kaldt.
Hva? Hva?!
Du sa vi ville være trygge her!
-Du sa vi ville være trygge her. Du sa... -Unnskyld.
-Du løy for meg, Leroy. Du er en løgner. -Jeg skal få ham...
Jeg vet det. Unnskyld, men jeg skal få ham tilbake.
-Jeg ringer deg tilbake, John. -Jeg skal få Will tilbake.
-Barnet mitt. -Jeg skal finne ham. Dick skal hjelpe oss.
-Hvordan skal han hjelpe oss? -Hør på meg. Hør.
Han sa at båndet mellom mor og sønn er det sterkeste i verden. Det sterkeste.
Så hvis du bare kan få en forbindelse et øyeblikk...
-Det vil ikke hjelpe. -Unnskyld?
Selv om han finner sønnen din, har du ingen sjanse mot dette vesenet.
-Du vet vel det? -Så hva skal vi gjøre?
-Bare gi opp håpet for gutten vår? -Selvfølgelig ikke.
Men hvis Mr. Hallorann kunne gjøre for oss det han gjorde for generalen,-
-kan det være en måte å stoppe dette på og redde sønnen din.
Hvordan?
Ved å bruke evnen hans til å finne en siste gjenstand.
Dolken.
Hvilken dolk?
Hvis dolken er laget av samme stein,-
-kan vi bruke den til å erstatte en påle og låse buret igjen?
Nettopp, og forhåpentlig redde sønnen din.
Hvis Mr. Hallorann finner den før skapningen når dette punktet.
På sørbredden av elven er det en stor furu.
Et dødt tre som har stått der siden før våre forfedres tid.
Det er det fjerneste punktet hvor dolkens energi kan kobles til de andre pålene-
-og gjenopprette buret. -På sørbredden.
Den er nok der tingen vil prøve å krysse elven.
Hvordan kobler vi dolkens energi til de andre pålene?
Jorden er en leder.
Dolken må begraves akkurat som de andre pålene.
-Det er vårt eneste håp. -Dere er en gjeng idioter.
Jeg kan knapt høre meg selv tenke.
Og nå forventer dere at jeg skal finne dolken deres?
Jeg kan hjelpe deg å dempe stemmene i hodet ditt.
Men du må stole på meg.
Hvordan?
Du må være knyttet til dolkens energi.
Denne er laget av maturinrot.
Den vil koble deg til alt i riket ondskapen kom fra,-
-men ikke alt der er ondskap.
Vil teen få stemmene til å tie?
Når en dør i sinnet åpnes, må en annen lukkes.
-Hvor lang tid vil det ta? -Ikke lenge.
Husk dette. Hva enn du gjør, ikke gå...
-Du må kjøre fortere, Marge. -Jeg kjører så fort jeg kan.
-Klampen i bånn. -Jeg prøver!
-Vi må ta den igjen, ellers kan vi... -Hull i veien!
-Går det bra med dere? -Marge. Hva i helvete?
Det var ikke på grunn av øyet. Det var et hull i veien.
Hva er galt?
Gud, du har blod i ansiktet. Går det bra?
Dolken. Hvor er den? Vi må finne den. Vi må det.
Det skal vi. Den må være her et sted.
Der er den!
Nei! Ikke rør den! Jeg kan hente den selv.
-Hvorfor glefser du til henne? -Bare hold kjeft, Ronnie.
Bare slutt.
Vi har ikke tid. Vi må fortsette.
-Bli ved den, Mr. Hallorann. -Dolken!
-Jeg ser den. -Hvor? Hvor, Dick?
Wills venner.
-Ronnie? -Jentene. De har den.
-Ronnie? Jenta mi, Ronnie? -De krangler om den.
De er på vei... De er på vei for å finne Will.
Han hjelper oss å finne ham, men vi må dra nå.
Da drar vi.
-Jeg ser ikke så godt. -Sikker på at vi er på rett vei?
-Vi nærmer oss. -Jeg forstår ikke.
Hvis dolkens kraft er ekte, hvorfor er ikke jentene trygge?
Dolken er et tapt fragment av kometen tingen kom på,-
-tatt fra der den styrtet, under Neibolt-huset.
Som alle tapte ting vil den bare dra hjem.
Jo lenger du tar den fra der den hører hjemme,-
-desto mer skade gjør den på sinnet ditt.
-Den gjør deg gal. -Dolken vil gjøre motstand.
Den vil kjempe imot med en kraft du ikke kan forestille deg.
Noe er galt med tingen.
Hvorfor ser dere sånn på meg?
-Vi ser ikke på deg... -Jo, det gjør dere.
Som om dere tror jeg er gal.
Lilly, kan du ikke gi oss dolken? Bare en liten stund.
Du stolte aldri på meg, hva? Du bare brukte meg.
Du brukte meg for å redde den dumme faren din!
Og du brukte meg fordi du mistet alle de dumme vennene dine!
Nei! Jeg må dra tilbake!
Jeg vil få oss alle drept! Skjønner dere ikke?
-Ronnie hadde rett om meg! -Nei, det hadde jeg ikke!
-Vær så snill! -Slutt!
Denne greia får deg til å tenke det!
Jeg drar dere alle under, skjønner dere ikke?
-Jeg gjør det! -Nei, det gjør du ikke!
Lilly. Dette er ikke deg!
Hør på meg, ok? Du er en livbåt!
Ron, Marge, jeg...
Jeg er så lei for det.
Ikke vær det. Det var ikke egentlig deg.
Vi bytter på hvem som holder den, ok?
Hva faen...?
Dere?
Se.
-Tror dere Will er der inne? -La oss finne det ut.
-Herregud! -Hva er i veien?
Alle barna som flyter på isen.
-Is? -Barna?
Herregud. Den er allerede på elven. Vi rekker det ikke.
Vi når ikke barna i tide. Ikke før den passerer det døde treet.
Jeg ser den. Jeg kan se den.
Klovnen.
-Vi kan sinke den. -Hvordan gjør vi det?
Dick har kommet seg inn i hodet på denne greia før.
I helikopteret.
Dick! Dick! Kan du gjøre det igjen? Kan du prøve?
Dick!
Der er han! Will!
Will.
-Will. -Will.
Vær så snill, Will!
-Will. -Will.
Prøv å dra ham ned.
Se hvem som ville bli med i sirkuset!
Idioten.
Misfosteret!
Fiaskoen!
Men hvem er hvem?
Det spiller ingen rolle. Det er plass til dere alle!
Hvor er han?
-Hold dere i nærheten! -Hvor ble hun av?
Jeg har alltid lurt på hvordan du ville smake, Margaret Tozier.
Tozier?
Men ikke ennå. Du er ikke Tozier ennå.
Først kommer kjærlighet, så ekteskap,-
-så kommer Richie i en barnevogn.
Med mindre...
-Med mindre han dør med deg. -Jeg vet ikke hva du snakker om.
SAVNET
Sønnen din.
Kjenner du ikke igjen den lille gutten din?
Frøet fra dine stinkende lender-
-og hans skitne venner bringer meg min død.
Eller er det fødsel?
Jeg blir forvirret. I morgen? I går?
Det er det samme for lille Pennywise.
Men det er ikke alltid lett, nei.
Å bli buret inne på ett sted, én gang.
De kan ikke sperre meg inne, ikke de.
Og ikke du.
Pip, pip, Margie.
Marge!
-Hva skjedde? -Jeg vet ikke.
Will?
Will.
Du lever.
Hva skjedde?
Går det bra?
-Will? -Pappa? Pappa!
-Ronnie! -Går det bra, sønn?
-Pappa! -Går det bra?
Går det bra? Det er i orden. Gå bort til moren din. Gå.
Klovnen spiste nesten Marge. Rolig. Vi går til bilen. Kom igjen.
-Hvor er dolken? -Den er her.
Fort. Til nordbredden. Kom igjen. Våkne.
-Til nordbredden. -Gutten min.
Det døde treet er vel den veien? På sørbredden.
Rose sa at dolken vil gjøre motstand. Vi går sammen.
-Nei! -Pappa!
-Will!
Kom tilbake!
Ronnie! Ronnie! Ronnie!
Ligg stille. Taniel, se på meg.
Ligg stille. Pust, pust.
Taniel. Taniel?
Taniel? Faen.
Pappa! Pappa!
Jeg har det bra. Hør her.
-Ta denne dolken. -Hva?
Ta den og gjem deg i tåken og bruk den som dekke.
Ta dolken. Ta den til det treet og begrav den dypt ved foten.
Pågrip major Hanlon. Og ikke la Hallorann slippe unna.
Da sovner tingen, og alt dette stopper.
-Forstår du? -Jeg kan ikke.
-Jo, det kan du. -Nei.
Hvorfor ikke?
Jeg er redd.
Jeg er ikke deg.
Du trenger ikke å være det. Forstår du?
Du må ikke det, og jeg vil ikke det. Bare vær deg selv. Hører du meg?
Jeg er glad i deg, sønn. Jeg er glad i deg.
Gå, sønn. Løp.
Kom.
Hent Hallorann.
Bob.
Bob!
Bob?
Bob!
-Går det bra, min venn? -Pappa. Du er uskadd.
-Hvor er jeg? Hva er dette? -Du må holde deg unna spriten, Robert.
Vi fant deg i en grøft. Du ser ut til å ha falt stygt.
-Jeg er ikke Bob Gray. -Hvem er du, da? Petter Kanin?
-Ikke våg å snakke sånn til meg. -Pappa!
Jeg er en gud. En som spiser verdener.
Du må ha slått hodet hardere enn du trodde, ikke sant, Bob?
Å, nei.
Så de oss?
-Jeg vet ikke, men hvor er vi? -Jeg ser ikke noe.
Jeg trodde de var de gode. Hvorfor drepte de mannen?
Dere, det går bra. Greit? Bare vær rolige.
Vi må komme fra baksiden av treet, så de ikke ser oss.
Jeg vil vite hva du gjør her ute. Hvor er barna på vei? Svar meg, major!
Svarer du ikke, skal du få svi.
-Der er det. Det er treet. -Kom igjen.
-Jeg klarer ikke dette. -Hva?
Hva snakker du om?
-Den lar meg ikke gjøre det. -Det er dolken.
-Nei! Nei, Will! Stopp! -Den vil hjem.
-Jeg må få den hjem. -Ikke hør på den.
-Du må slippe den. -Bare gi den til oss.
-La oss hjelpe deg, Will.
-Vi kan avslutte dette. -Vi gjør det sammen!
Hjelp meg å snu.
Alle disse årene...
...lurte jeg på om du var ekte eller en liten gutts mareritt.
Se på deg.
Du er begge deler. Jeg vet ikke om du kan høre meg der inne,-
-men hva enn Hallorann har gjort deg, skal vi fikse det.
Listige, listige Dicky!
Hvem er Dicky, Bob?
Jeg er ikke...
Bob!
-Listige, listige Dicky. -Hei. Hei!
Nei!
Ned på kne!
Jeg prøvde, kompis. Jeg prøvde.
Det går bra. Du er fri.
Du kan gå.
Jeg kjenner deg.
-Jeg glemmer aldri en lukt. -Stopp. Hva gjør du?
-Nå ser du det! -Hold deg unna!
Hold deg unna! Ellers skal jeg lære deg en lekse.
Se til generalen.
Oberst, du må stoppe den. Kommer den forbi treet, er vi ferdige!
Hør på meg! Vær så snill!
Denne mannen er en forræder. Ikke hør på ham.
Slipp den!
Ikke vær redde. Fortsett!
Hei. Dere. Har vi litt problemer?
Fortsett å dra i den, så sprekker den kanskje.
På gjensyn, tapere!
Lee!
Leroy!
Kom igjen, Ronnie! Ronnie, du klarer det!
Hva ser du?
Et jævla mirakel.
-Will! -Fortsett! Det virker!
Ronnie! Ronnie!
Å, faen!
Å, faen. Å, faen.
Livlig publikum.
-Jeg trodde jeg var... Hvor er Will? -Han har det bra.
Har han det bra? Å, faen. Han har det bra.
Den er borte.
På slutten...
Var det bare meg, eller følte dere noe?
Som et ekstra par hender.
Rich.
Jeg følte ham også.
Vi klarte det.
Ronnie! Jenta mi!
-Ronnie! -Pappa!
-Will! -Mamma!
Will!
Kom hit, vennen.
Hei, alle sammen.
Jeg kjente bare Rich i en måned.
Jeg vet hva dere tenker.
"Hvor godt kan man bli kjent med noen på en måned?"
"Hvis dere ikke var gode venner, hvorfor snakker du i begravelsen hans?"
Men kanskje det ikke fins gode eller dårlige venner.
Kanskje det bare fins venner.
Folk som støtter oss når vi er såret...
...og som hjelper oss å ikke føle oss så ensomme.
Kanskje slike venner...
...alltid er verdt å være urolig for...
...og håpe for og leve for.
Kanskje...
...også verdt å dø for.
Hvis det er det som må til.
Rich lærte meg det også.
Ingen gode venner, ingen dårlige venner.
Bare folk vi vil være med.
Trenger å være med.
Folk som bygger sitt hus i hjertet ditt.
Takk for de gode ordene.
Og takk for at dere kom for å hedre Ricardo Santos' minne.
Gud velsigne dere. Gå i fred.
Hånden dere føler på skulderen...
Gutten deres er der.
Det vil han alltid være.
Hvem er du, sir?
Jeg prøver fortsatt å finne ut av det.
Hei, pappa.
Beklager at jeg ikke har vært her så mye.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Jeg er bedre nå.
Så mye har skjedd.
Men den gode nyheten er...
Jeg fikk noen nye venner.
Det ser så fredelig ut herfra.
Nesten som om...
...ingenting har skjedd.
Ja.
Lil?
Den snakket til meg.
Klovnen.
Da vi var alene i tåken.
Hva mener du?
Han sa jeg kommer til å få en sønn.
Og at han og vennene hans...
At de dreper ham i fremtiden.
Hva?
Det var derfor han ville drepe meg.
Han sa at for ham er fortiden, nåtiden og fremtiden de samme,-
-og at hans død var hans fødsel.
-Han sa det nok bare for å skremme deg. -Hva om han ikke gjorde det?
Hva om han ser tid annerledes?
Hva om han kan gå tilbake?
Til fortiden, mener du?
Jeg vet at det låter sprøtt,-
-men hva om han prøver å dra tilbake og drepe noen før vi ble født?
Som foreldrene våre?
Jeg tror...
Det blir noen andres kamp.
Kanskje det.
Will! Jeg ser på klokka.
-Du sa fem minutter! -Jeg kommer, mamma.
Takk, kjære.
Major.
Kommer bare innom for å si au revoir.
Hvordan går det?
Alt gjør vondt.
Men uansett hva roten var, jøss...
Den stilnet stemmene. Forhåpentligvis for alltid.
-Drar du i kveld? -Ja.
Buss til Boston. Fly til London i morgen tidlig.
Jeg har en kompis der som eier et hotell.
-Han lar meg lage mat i restauranten. -Ok. Stilige greier.
Hvis du får problemer der ute, vet du hvem du kan ringe.
-Jeg skylder deg det. -Jeg tror jeg klarer meg.
Hvor mye trøbbel kan et hotell være?
Hold kontakten, ok? Jeg trenger oppdateringer om Will og Char.
Jeg trodde ikke du brydde deg.
Ikke si det til noen.
Du bør sette miss Natalie Wood i baksetet med miss Grogan.
-Det er en lang kjøretur. -Det stemmer.
-Er det den siste? Ålreit. -Ålreit.
Når du krysser over til St. Stephen, vet du hvem du skal se etter.
Roses venner gjør det enkelt.
Takk.
-For alt. -Ingen årsak.
-Vær så god. -Takk.
Så avskjed i nåde, hva?
Jeg holder kjeft, og de lot meg gå.
Militæret har alltid vært livet mitt, men det som skjedde med meg og familien...
Jeg har ikke tro på det.
Det gjør deg til den perfekte personen til å holde øye med dem.
-Hva mener du? -Du og Charlotte.
Jeg vil at dere skal slå dere sammen med oss.
Sørge for at dine gamle venner, eller andre, aldri prøver å åpne buret igjen.
Andre vil komme.
Dette er ikke slutten på historien.
Og jeg bestemte meg for å selge gården, huset. Det er bare...
Det er for mye uten Taniel.
Jeg vet det er mye å be om,-
-men dere to kan virkelig utrette noe bra her.
Dessuten vil det gå 27 år før tingen våkner igjen.
Hør her, Rose.
Vi er beæret, men jeg tror jeg og familien min har fått nok av Derry.
Ikke sant?
Ja.
Jeg forstår.
Virkelig.
Jeg kunne sverget på at du kastet stinkbomben,-
-fordi det luktet så vondt. -Jeg sa jo at det var stjernestøvet.
Du vet hva de sier om Derry.
Når du drar, glemmer du ting.
Det er bra, ikke sant?
Er det det du vil?
Glemme?
Nei. Det er noen deler av dette året jeg gjerne vil glemme.
Ikke deg, så klart.
Men er det sånn det fungerer, er det sånn det fungerer.
Så kanskje det er noe...
Jeg skal huske det.
Unger.
Ålreit.
Da drar vi.
Char. Hva er i veien?
Jeg tenker på Roses tilbud.
Mener du det?
Det var sånn vi havnet i dette rotet i utgangspunktet.
Du drar på dine korstog og jeg på mine.
Jeg trodde vi var ferdige med det. Ingen flere idiotiske oppdrag.
Men neste idiotiske oppdrag må vi kanskje gjøre sammen.
Will...
Hva ville du syntes om vi ble her?
Jeg trenger en penn.
Enda viktigere...
-Skal du hjelpe meg med sauene? -Jeg driver ikke med sauer.
Jeg trenger ikke å røre sauer. Du vokste opp på gård.
La meg være, Mr. Hanlon.
Kjære, Ronnie. Om vi drar, glemmer vi, ikke sant?
Det viser seg at jeg blir. Så kanskje jeg ikke må det.
Og kanskje hvis jeg skriver nok til deg, trenger ikke du det heller.
TAKK FOR BESØKET
KOM SNART TILBAKE! PAUL BUNYANs FØDEBY
Hjelp meg! Hjelp meg, vær så snill. Hjelp meg!
Hvor er jeg? Ulvene.
Hvor er jeg? Ulvene. De ser på meg. De stirrer på meg. Ikke la dem se på meg.
-Mrs. Kersh... -Ikke ignorer meg. Hør på meg!
Jeg vet at de drepte faren min. Jeg så lommetørkleet. Vær så snill!
Vær så snill.
Faren min...likte å synge.
Takk, sir.
26 ÅR SENERE
Hjelp henne!
Noen må hjelpe henne!
Nei!
Ja. Navn?
Elfrida Marsh. Denne gangen er hun virkelig død.
Kjære, ikke vær trist.
Du vet hva de sier om Derry.
Ingen som dør her, dør egentlig.
Tekst: Nina Flesvik