TIDLIGERE
Jenny.
Jenny!
Jeg dækker ikke over dig mere.
Hvad snakker du om?
Du frøs her til morgen!
Vi mener, du kom for hurtigt tilbage på arbejde?
Er det "Vi" nu?
Hvor meget skylder du ham manden i telefonen?
Ti tusinde pund.
Nej...
BEDRE HELD NÆSTE GANG
Jenny, du er ambulanceredder, hjælp hende!
SESSIONEN ER UDLØBET VUNDET/TABT BELØB: -11.400 £
Chris, se ikke på det!
Vil du være sød at sige noget?
Så det hele er væk,
opsparingerne, pengene der var gemt til dårlige tider?
Hvad med Rosies collegefond?
Undskyld.
Hold op med at sige det.
Og jeg vidste, noget var galt.
Forleden nat, jeg har ikke set dig sådan siden...
Det er ikke, hvad det her er.
-Det er helt anderledes. -Den eneste forskel
er, at Rosie, ikke dig, ligger der.
-Jeg ville ønske, det var mig. -Også mig.
Gud, Jenny.
Hvad fanden tænkte du på?
Jeg tænkte ikke.
Jeg kan ikke beskrive det.
Det føles, som om det ikke er mig.
Hvem er det så, julemanden?
Hvor længe?
Et par måneder.
Det tog for alvor fart efter ulykken.
Det gik ikke så godt, som jeg troede,
eller som du troede.
-Så det er min skyld? -Det sagde jeg ikke.
Hvordan kunne du undgå at høre hende falde?
Eller høre glasset smadre?
Gud ved, hvor længe hun har ligget der.
Har du andre overraskelser?
For så er det nu.
Nej.
Godt.
Så måske...
måske er det bedst, hvis du går nu.
-Hvad? -Jeg...
-Jeg må fokusere på Rosie. -Jeg er hendes mor.
Og se, hvor hun er endt...
Du lovede mig, Jen.
Da hun blev født, lovede du...
Bare gå hjem.
Det spiller du vel også væk.
Undskyld, må jeg bede om en cigaret?
Ja da.
Beklager jeg forstyrrer, en lang nat.
Det er okay, søde.
Mange tak.
DIT FØRSTE AFDRAG ER NU FORFALDENT
Okay.
Fortæl mig så om din plan.
Kom.
Vær sød at sætte dig ned, du gør mig nervøs.
Hvor meget kan hende sygeplejersken Flo skaffe?
Hvad?
Afhænger af, hvor meget du giver hende.
Det er problemet.
Det jeg har på vognen
er pebernødder værd på gaden.
Og ketamin, måske, men hun skulle sælge meget af det
og sælge dyrt for at tjene på det.
Tro mig, det gør hun.
Hvis jeg gør det, hvornår får jeg så min del?
Det ved jeg ikke.
Går der dage?
Uger? Måneder?
-Hvor hurtigt får jeg min del? -Det ved jeg ikke, har jeg sagt.
Kan du ringe til hende?
Kan du ringe for mig og bede om et forskud?
Sig, jeg er god for dem.
Gid, jeg aldrig havde bragt det op.
Du har ret. Sindssyg ide.
Nej, det er ikke sindssygt.
Du kan få det til at virke, Sasha.
Chris ved ikke du har et lån, gør han vel.
Hør her...
erstatningen, kan komme når som helst.
Jeg skal bare overleve de næste få dage.
Hvis jeg kan give de folk noget i morgen tidlig,
behøver Chris aldrig at vide om lånet...
Mit barn er på sygehuset på grund mig.
Manden, jeg elsker, er helt ødelagt på grund af mig.
Og alt hvad vi har,
og alt hvad vi nogensinde har drømt om,
er væk...
på grund af mig.
Og hvis jeg ikke giver de folk
noget i morgen tidlig, så vil der ske noget frygteligt
på grund af mig.
Jeg slås ikke for mig selv.
Hvad end der kommer, så kan jeg klare det,
det kan jeg,
men jeg kan ikke miste min familie, forstår du mig?
Jeg kan ikke miste dem...
Lad mig føre samtalen okay? Kom så.
Du er ikke nem at få fat i, Jenny.
Du har fået masser af advarsler om det her.
Hele den her affære har være meget ubelejlig.
Når det er sagt, frk. Bertram, så tænkte vi,
en uges frist, måske to.
Det er blot et simpelt problem med pengestrømmen.
Irriterende? Ja.
Ubelejligt? Bestemt, for alle.
Ikke for alle, kære, kun for mig.
Det er kun en uge.
Det er det altid,
men ser du, tid er penge.
Mine penge, og de penge er forfaldne.
Vil du sige noget, Jenny?
Du var noget mere ordrig sidste gang vi mødtes.
Da du tiggede og bønfaldt mig om at hjælpe dig.
Jeg kan ikke give dig noget, jeg ikke har.
Så den... store sum, du sagde, du ventede.
Den kommer... det gør den.
Det håber jeg, for jeg er den der tager alle risici her.
Ingen kredittjek, ingen sikkerhed.
Jeg har taget dig på ordet, Jenny, noget jeg aldrig gør.
Få mig ikke til at fortryde det.
Tak, kære Jimmy.
Måske vil disse overbevise hr. Langley
om at overholde vores aftale.
Vil du sørge for det?
Folk og deres hemmeligheder.
Hej igen.
Hvordan har din datter det?
Er der noget galt, Jenny?
Jeg har det fint.
Det tror jeg ikke, du har.
Husk at trække vejret.
Frk. Bertram, du må have meget travlt,
faktisk, må jeg kalde dig Connie?
Det må du ikke.
Nå men, så lad os gå lige til sagen.
Jenny kan ikke betale i dag.
En aftale er en aftale,
en deadline er en deadline.
Og en trussel er en trussel, det ved hun.
Du mener Jimmy?
Mere en slags venlig påmindelse. Men at gå i opløsning
hjælper ikke nogen, vel?
Og jeg formoder, at os piger bør holde sammen.
Jeg giver dig en forlængelse.
Tak, en ekstra uge?
-En ekstra time. -En time?
Hvad kan hun gøre på en time?
Jeg er sikker på, at du kommer i tanke om noget.
Den mand, Jimmy, han var udenfor sygehuset.
-Fald ned. -Du forstår det ikke.
De har fulgt mig.
Åh Gud, det er et mareridt.
-Jeg har en ide. -Hvad?
Tara havde mange dårlige egenskaber,
men hun var god til at finde rige beundrere,
mest i lufthavne,
det her er fra forlovede nummer fire,
det her er fra nummer fem, eller var det nummer seks?
Jeg kan ikke huske det.
Jeg sælger dem.
Det kan du ikke gøre.
Har du en bedre ide?
Du hørte godfather deroppe.
Åh Gud. Rosie kan vågne når som helst.
Gå bare. Jeg ordner det hele.
Tag hen på sygehuset, nu.
Altså, jeg har...
Jeg brugte alle mine penge på at tage hen til dig.
Det er okay.
Det er helt okay.
Tag dem her.
-Nej... -Det er helt i orden.
Forresten, Tara plejede altid at bære én af disse,
især på hendes dårlige dage, hun hev i den og slap,
og det fik hende tilbage i fokus.
Jeg ved det ikke, men måske hjælper det?
Hvorfor hjælper du mig?
Det ved jeg ikke.
Dårlig samvittighed.
Jeg kunne have gjort mere for Tara,
især til sidst, men...
Og du minder mig
virkelig, virkelig om hende og måske kan jeg hjælpe dig.
Jeg ved det ikke.
Gå nu.
-Tak. -Det er fint.
Hvor er hun?
Undskyld, jeg er Rosie Challoners mor.
Hun er taget hjem.
-Hvornår? -Tidligere i dag.
Okay, mange tak.
Åh, skat.
Da jeg kom hen på sygehuset, og du ikke var der, troede jeg...
Hvorfor ringede du ikke?
Det gjorde han... fem gange.
Hvad laver du her?
Jeg ringede til hende, vi har brug for lektiehjælp.
Hvorfor ringede du ikke?
Er hun okay? Hvad sagde de?
Hun vil se stjerner i cirka en uge men...
bare vi holder øje med hende.
Holder øje med hende?
Jeg vil aldrig slippe hende af syne igen.
Jenny, vi bør tale sammen.
Jeg bliver hos Rosie.
Tag den tid, I behøver.
Hvad fanden, Jen...
Jeg ved ikke engang, hvad jeg skal sige.
Gør mig en tjeneste,
sig ikke noget.
Har du fortalt Ali alt?
-Om mine sager? -Hvor har du været?
Du har ikke været her.
Ude at gå.
Hele natten?
Jeg tog ikke på casino,
hvis I tror det.
Intet du gør, chokerer mig mere.
Se dem her?
Det er alt, hvad jeg har,
og jeg måtte låne af...
Fra hvem? Sig det bare!
Glem det, jeg er ligeglad.
Net dig før arbejde, du ser herrens ud.
Jeg tager ikke afsted.
Jeg bliver her og passer Rosie.
Indtil jeg får løst det rod, du har lavet,
har vi brug for hver en øre, vi kan skaffe.
Få det ryddet op, og tag på arbejde!
CHRIS: FEM UBESVAREDE OPKALD
SASHA: HAR BETALT £1.000 TIL CONNIE, HUN VIL SE DIG I NÆSTE UGE?
Skal jeg absolut slæbe dig hjem?
Det er en kort vagt, jeg har taget nok
fri i år, synes du ikke?
Ingen, ved deres fulde fem,
ville forvente du mødte i dag, det er ordnet.
Du ligner lort.
Du har vel dårlig sovet?
Jeg kan ikke have en træt ambulanceredder!
Jeg har det fint.
Rosie skal bare hvile sig. Det sidste hun behøver,
er mig, der er en hønemor.
Det er præcis, hvad hun behøver.
Hvad prøver du at bevise?
Er det fordi, du tror, det vil ødelægge
din chance for forfremmelsen,
at du måske virker... upålidelig?
Nødsituationer kan opstå, Jenny,
ellers havde vi intet job.
Jeg har det fint, sagde jeg,
jeg vil arbejde.
Jenny, det er os.
Tak, chef.
Hør...
Tak for i går aftes,
du var helt fantastisk.
Ja, jeg er en superhelt, ikke?
Bestemt... det var bare så sindssygt,
det er skørt, når det sker for én selv.
Jeg troede ikke, jeg ville reagere sådan, jeg...
jeg tabte fuldstændig hovedet.
Jeg har det dårligt med, du måtte stoppe mig.
Mit instinkt var at løbe hen til Rosie.
Jeg ville bare holde om hende.
Men det gjorde du ikke.
Du holdt hende ikke.
Du løb lige forbi hende.
Vi har en voksen mand i en mindre kollision.
En 07TG, på Stenfold road.
Kan du bøje knæet for mig?
Det er i orden. Og det andet.
Vær ikke bekymret. Vi passer godt på ham.
Kan du rejse dig op, stille og roligt. Godt.
Du får noget mod smerterne inde i bilen.
-Dit navn er? -Lexi.
Du skal ikke være bekymret, Lexi.
Tag fat i stangen.
Stille og roligt.
Roligt. Tag plads her.
GRATIS SPIL BONANZA 50 GRATIS SPINS FOR HVER 25 £ INDBETALING
Jeg finder noget til dig.
Hvad skal vi gøre med armen?
Den skal røntgenfotograferes.
Skal jeg lægge et drop?
Nej. Du kører, jeg giver ham lattergas.
-Han har ondt. -Han er en diva.
Kom nu, du må bruge sirenen.
Tusind tak.
Okay, hvordan har du det?
Er du klar, Raj?
Hej, du har ringet til Sasha Santoto, jeg er her ikke lige nu...
Fem, seks, syv, otteogfyrre.
Hør, hvorfor går du ikke tidligt hjem?
-Jeg gør det færdigt. -Det er okay.
Du burde være den, der skynder sig hjem.
Det er ikke mig, der har haft dobbeltvagt.
Jeg har bilen. Jeg er alligevel tilbage før dig.
Smut, det er en ordre.
Hvis du insisterer.
-Ses i morgen. -Farvel.
Raj.
Jeg...
Jeg mente, det jeg sagde
med Rosie, jeg er glad for, det var dig.
Jeg sætter pris på det.
Du gjorde det?
Det ser sådan ud.
Hvordan har Rosie det?
-Hun har det Gudskelov godt. -Godt...
Hvordan føltes det?
-Skide skræmmende. -Det tror jeg på.
Jeg ved ikke, hvor mange flere bolde,
jeg kan jonglere med,
de vil have lagertjek hver 14. dag,
medmindre jeg bliver taget inden?
Har du talt med advokaten?
-Nej. -Lad os håbe, intet nyt er godt nyt.
Hvor meget får jeg for det?
Jeg betalte hundrede.
Hundrede?
Jeg skal bruge ti gange mere.
Jeg betalte hundrede for hver.
Åh.
-Okay. -Ja.
-Det kan da fungere, ikke? -Jo.
Hej...
Hvad er alt det her?
Nulpunktet.
Jeg var så gal på dig i går aftes.
Det havde du ret til.
Ved du, hvad jeg virkelig følte?
Da jeg fandt ud af det...
Lettelse.
I det mindste var du ikke utro.
Jeg har set, hvordan du stivner, når du får beskeder.
Hvad skulle jeg tro?
Nu ved jeg, hvem det var.
Det er sådan, de fanger dig. Gaver, bonusser, alt,
der kan få dig til at spille mere, de er igler.
Men du faldt stadig i... du, af alle mennesker.
Hvorfor kom du ikke og talte med mig?
Som du gør med mig?
Jeg kan ikke tro, du troede, jeg var utro.
Sandheden?
Jeg troede, jeg kunne vinde dem tilbage
og aldrig behøvede at fortælle dig det.
Det handler ikke om penge,
det ved du godt.
Dig, mig, Rosie, vi kunne bo i et telt, hvis det skulle være,
bare vi er sammen.
Men du ved, hvordan du er, Jen.
Du ved, du er modtagelig overfor bestemte...
Gud, hvordan skal jeg sige det, tilbøjeligheder.
Og det gør ondt, at du skjulte det,
og så løj du om det.
Jeg kender til gen-lånet,
dem begge to.
Så jeg må spørge,
hvad har du ellers forfalsket min signatur på?
Det er svindel, Jenny.
Fængsel, månedlige besøg
og Rosie, der bliver ghosted i skolegården.
Og hvis jeg tier, er jeg medskyldig.
Har du nogen ide om hvor meget lort, du har lavet for os?
Fortæller du banken det?
Er det alt, du kan tænke på?
Fortæller du banken det?
Nej, jeg gør ikke.
Og ikke for dig, men for Rosie.
Hun har lidt nok, synes du ikke?
Giv mig din telefon.
Jeg stoler ikke på dig på nettet.
Se, om dit sim passer i én af disse.
Jeg skal have alle dine kreditkort og andre kort,
både dem jeg ved, og ikke ved, du har.
Har du brug for penge, må du spørge mig.
Indkøb, benzin, et skide stykke chokolade, spørg mig.
-Få mig ikke til at spørge... -Jeg er ligeglad.
Dine adgangskoder, koder, alting, skriv dem ned.
Alting.
Skal vi have en chance, er det sådan her, det må være.
Du har dit mod nu, Løve,
så skyggerne kan ikke skade dig.
de kan ikke skade dig længere.
Det sørger jeg for.
Hun klarer den, det er bare et mareridt.
Jeg venter på, hun falder til ro,
og så går jeg ind på gæsteværelset.
Jeg går derind, det burde ikke være dig.
Det er nemmere, hvis det er mig.
Jeg står tidligt op
og går herind, inden hun vågner.
Okay, jeg lader dig fortsætte.
Var det virkelig ulykken,
der udløste alt dette...
eller var det mig?
Gjorde jeg noget?
Det må du ikke tro.
Jeg har brug for det giver mening, for lige nu gør det ikke.
Hvad er der?
Dig.
Din tankegang...
alt er så ligetil derinde, er det ikke?
Nej, intet af det her er ligetil.
Papirerne nedenunder, dem kan jeg forstå.
Det er bare tal, men herinde?
Det er skræmmende, ikke?
Når man mister kontrollen sådan?
Du har altid været den samme.
noget er i stykker, og du vil fikse det.
For det er det, du gør,
du er en fikser. Det er, hvad du er god til.
Din pointe er?
Hvad hvis det er mig, der er i stykker?
Det tror jeg ikke, du kan fikse,
ikke denne gang.
SIDSTE KRAV OM BETALING
Som jeg skrev i brevet, Fru Challoner.
Vi kan ikke afslutte dit krav,
før dommen i sagen er blevet stadfæstet.
Hvorfor er det forsinket?
-Det er et juridisk spørgsmål. -Og det betyder?
Jeg kan desværre ikke gå i detaljer.
Efterforskningen viste, det var et uheld, ikke?
Det burde være overstået nu, jeg måtte gennemleve det hele igen,
det måtte alle, foran fremmede.
Jeg forstår, hvor oprørende det må være.
Nej, du gør ikke.
Vi skal videre,
en dom er en dom.
Mig og min familie skal videre...
-Fru Challoner... -Jeg mangler pengene!
Jeg burde ikke fortælle dig dette,
men en pårørende til én af de afdøde, anfægter dommen.
Mener, togselskabet er skyldigt.
De har ret til at appellere, og den appel skal behandles.
Det kan tage uger, måneder... det beklager jeg.
Jeg har taget to hundrede,
så jeg kan få ringen igen,
hvis de stadig har den, så der bør være 1.000 tilbage,
så du klarer den en uge mere,
kun otte tilbage.
Rettelse, én mere.
Hvis de vil se lageret,
før erstatningspengene kommer,
mister jeg mere end mine knæskaller.
Hvorfor ikke bare gå linen ud
og satse det hele på én hest?
Undskyld, det er egentlig ikke sjovt.
Opfør dig ordentligt, skift emne.
Så...
Hvad vil du planlægge til Rosies fødselsdag?
-Det er på lørdag, ikke? -Jo.
Hun føler sig stadig lidt skrøbelig, så,
bare noget småt hjemme
med et par af hendes venner.
Hvorfor kommer du ikke forbi?
Hvorfor i alverden ville hun have mig der?
-Ikke for Rosie, for mig! -Åh, okay.
Ærlig talt. Jeg kunne godt bruge et venligt ansigt.
Byrden, jeg bærer, bliver tungere, ikke lettere.
Hvorfor giver du mig dem?
Jeg kan ikke beholde dem.
Chris er hjemme hele dagen, jeg kan dårlig bevæge mig.
Jeg vil ikke have dem, jeg er rodet nok ind i det.
Jeg vil bare have Taras ting tilbage,
få dig ud af det, og det er det, slut.
-Ses senere, chef! -Hjælper Raj dig ikke?
Den her er mit ansvar,
og han har en fræk aftale i aften.
Det var ham, der kom ud af Lush.
Måske giver han dig nogle af sine vagter nu.
-Måske. -Har Rosie det godt?
Ja, takket være dig.
Stadig den roligste havn i stormen.
Fortalte Jacks dig, vi trænede sammen?
-De kaldte os drømmeholdet. -Ja.
Jeg kan hjælpe med inventaret, hvis det er?
-Som i gamle dage? -Tak, men...
jeg gør det alene,
jeg har brug for lidt ro.
Hvem er klar til en plads til karaoke?
-Chef? Os to? -Jeg er sent på den.
-Ree? -Kommer for sent til bussen.
-Letvægtere. -Se ikke på mig.
Raj er den eneste med en fræk aftale i aften.
Jeg er tilbage hos dr. Hjernevrider.
Har de sat dig på et livstidsabonnement?
Vent, kan hun synge?
-Dr. Hjernevrider? -Pis af, Jacks.
-Ses. Hav en god aften. -Vi ses.
Jeg har lavet lidt research om PTSD.
Jeg har læst, at nogle gange
kan det skabe afhængighedstendenser hos folk,
eller det kan vække tendenser, som allerede var der?
Er der andet, du vil diskutere?
Tror du, det er rigtigt med nogle mennesker?
Altså, det er muligt,
som det meste inden for psykologi, er det stort set definitionen.
Lad os sige jeg var afhængig af heroin,
hypotetisk set, jeg er ikke, men...
hvis jeg var afhængig af heroin og ville holde op,
stoppede, og ikke havde lyst til at tage det,
jeg ønskede aldrig tage det igen.
ville det være enden på det, fordi jeg har besluttet at stoppe,
eller ville jeg have brug for noget andet som erstatning?
Måske ikke lige et andet stof eller det,
men hvordan kunne jeg vide, om behovet, jeg oplevede,
var kemisk, fysisk i modsætning til følelsesmæssigt eller psykologisk?
Hvad nu... hvis det var suset, jeg higede efter?
Hvad, hvis, uanset dets form, det var den faktiske afhængighed,
og noget jeg altid har vidst, at jeg havde.
Jeg tror ikke, jeg kan afskrive dig endnu.
Jeg ser noget, der begynder med...
-Gud, jeg glemte kagen. -Den er under trappen.
Jeg bad Ali hente én på vejen.
-Astronautens yndlingschokolade? -Tak.
-Samme som sidste år. -Marsbar.
Jeg åbner.
Hej med dig, Deja-vu ikke?
Kom ind!
Tusind tak. Vi er herinde.
Ja, sådan der, det er ti point der.
Sig det.
Jeg hader at gøre det, og gør det altid...
Og der er folder overalt.
Været på arbejde i dag?
Hvad sagde du, du laver?
Det gjorde jeg ikke.
Jenny sagde noget med tasker?
Har du en hjemmeside? Jeg ville elske at browse.
Arbejder du ikke på samme skole som Chris?
-Ja! -Ja, godt!
Ali præsenterede os.
Ja, for mine synder. Og det er bare "Ali".
Vi har været venner i 20 år.
Det er skræmmende.
Nogen, der vil have mere?
Det ville jeg gerne, men burde nok ikke.
Jeg er på vej til dr. Hjernevrider.
Og en gulerodsnæse, ja!
-Rådgiveren. -Så du hende ikke i går?
Tjekker op på mig.
Jeg tager én mere, Alison, tak.
Ali, undskyld.
-Hospital! Nej, læge! Læge! -Ja! Den var god!
Rådgiver?
Connie. Jeg skal se Connie.
-Okay. -Det har været forfærdeligt her.
-... fordi jeg er ubesejret, så... -Tak.
-Kagetid? -Ja, klart.
Åh, nej, nej.
Bliv og tal med Sasha, mig og Chris ordner det.
Tjekker lige, Rosie er dit barn, ikke?
Jeg ved, hvad det ligner...
Hun kan ikke få børn.
-Åh, klart. -Jeg mener,
det er alt, hvad hun nogensinde har ønsket sig, og hun er fantastisk,
hun hører til familien, vi kunne ikke gøre det uden hende.
Rosie forguder hende, og hvad så, hvis hun fantaserer i ny og næ,
om at Rosie er hendes, hvem er jeg til at dømme?
Så længe det er alt, hun fantaserer om?
Vi siger tillykke til dig!
Vi siger tillykke kære...
Peanut!
Vi siger tillykke til dig!
Ønsk, og pust lysene ud.
Der er ét til.
Og en lille gave mere, du kan åbne, unge dame!
-Det er løgn! -Er det den rigtige?
Fuldstændig. Tak, tante Ali!
Det er fra os alle, skat. Mor, far og mig.
-Og Sasha? -Nej, ikke Sasha.
Bedste fødselsdag nogensinde.
Man ved, hvornår man er uønsket.
Hav en god session.
Tak. Tusind tak, fordi du kom!
-Farvel. -Ses, folkens... hav det godt.
Du er tilbage, før hun skal i seng, ikke?
Jeg skal gøre mit bedste.
Kendte du til gaven?
-Nej, selvfølgelig ikke. -Hvad er hun ude på?
Forstår hun ikke, hvad det ligner?
-Du overtænker det. -Gør jeg?
-Ja, du gør. -Jeg har det ad helvede til.
Hun behøvede ikke at vade i det.
Hvorfor skulle hun gøre det? Ali er din bedste ven.
Så du hendes ansigt, da hun åbnede den?
hun har plaget os i måneder om den,
-selvfølgelig bliver hun glad. -Jeg mente Ali.
Det var måske en smule taktløst.
Men Rosie er lykkeligere og gladere, end vi har set hende i dagevis,
så hvem bryder sig om, hvem der købte gaven eller hvorfor.
-Jeg gør! -Bare vær taknemmelig for,
at Ali var i stand til det.
For det var vi ikke.
Tusind.
Samme tid næste uge.
Der er for lidt.
Der skulle være 1.200.
-Siden hvornår? -Betingelserne var klare, kære.
Tusind den første uge, tolv hundrede den næste,
-fjorten den næste. -I ti uger?
Det er nitten tusinde!
Jeg lånte kun ti!
Standardrente.
Øjeblik, det var dig, der sagde,
jeg ikke havde brug for et kredittjek.
Du sagde, jeg ikke havde brug for en kautionist,
og jeg ikke skulle stille sikkerhed.
Havde jeg vidst, det var vilkårene, havde jeg...
Virkelig, Jenny?
Hvor forventer du, jeg skaffer 19.000 henne?
Samme sted, du fandt dem her.
-Nej. -Hvad med din mystiske gevinst?
Der er vel stadig ingen tegn på den?
Din luskede ko. Jeg ser, hvad der sker her.
Det her er en slags... som en...
En afpresning, ja kære, det er det.
Kom igen med det korrekte beløb.
Jeg betaler kun det, jeg skylder!
Er du færdig?
Det er okay, kære Jenny, du har lov til at have en dårlig dag.
Det sker for os alle, gør det ikke?
Hr. Langley havde engang én.
Ja, det havde han, ikke?
Men nu er den forbi.
Din ene dårlige dag.
Jeg vil ikke råde dig til én mere.
God pige.
Er klokken så mange?
Jimmy, jeg går glip af min udsendelse.
Jeg kan godt lide dig, Jenny.
Så du får en ekstra uge
til at skaffe resten af afdraget.
Aflever det næste gang.
Okay.
-To tusinde seks hundrede... -Otte hundrede.
Renter for den ekstra uge.
Jeg... kan ikke skaffe dem.
Synes du også, det er urimeligt?
I Guder, lige et øjeblik, kære.
Det havde jeg nær glemt.
Værsgo.
-Hvad er det? -Det er ikke til dig.
Jeg håber, hun havde en dejlig dag, trods alt.
Enhver mors mareridt, ikke?
At der sker hendes barn noget.
Man skal virkelig sætte pris på dem, mens de er unge,
for lige pludselig...
kan de være væk.
TIL ROSIE
Rosie.
Det eneste bevis, vores sygehus har på noget, Jenny,
er de oplysninger, vi giver,
hvis de er forkerte, så dør folk!
Jeg sælger ikke stoffer.
Det er præcis det, du gør. Det, vi gør.
Hvis de har en affære,
hvor efterlader det så dig?
Det handler nok om de forsvundne stoffer.
Hvad laver du!
Jeg vidste, du var ude på noget.
Din nøgle.
-Er Sasha der? -Nej, og heller ikke mig.
Hun er ikke den, hun siger.