NETFLIXOVA SERIJA
Svatko ima priču svoju
Svaki glas pjesmu svoju
Povezati svjetove možemo
Kad uglas pjevamo
Nije baš ocean, a nije ni kopno
Pa se prepuštam Kad znam tko sam
Nije baš ocean, a nije ni kopno
Pa se prepuštam Kad znam tko sam
PRIČA KUHARA Z.
Čekaj me.
Algo!
-Što radiš ovdje? -I ja idem u pustolovinu.
Divno. Čak i morski jednorog može u pustolovinu, a ja ne.
Netko kaže da sam premala.
-Bok, kuhare Z. -Bok, kuhare Z.
-Bok, djeco. -Kuhare Z., vrijeme je za pustolovinu.
Gdje je Oli?
Bok. Ovdje dolje sam.
Što se dogodilo?
To ne izgleda dobro.
Pao sam u rupu.
-Tata kaže da je iščašeno. -Samo malo.
No, Oli danas ne smije stajati na kopito da zacijeli.
-A naša velika pustolovina? -A naša pustolovina?
Ne mogu ići.
Ni ja.
Ako svi oni idu u pustolovinu, onda mi trebamo sladoled.
Veliki.
Svejedno idite.
Ne brinite se za mene.
Bit ću dobro.
Donesite mi nešto, može?
Ne.
Jer ne idemo.
Nećemo ići u pustolovinu bez tebe.
Zbilja?
Ne. Ne želim da je propustite.
Usto, što bismo umjesto toga?
Ne mogu se kretati. Tata kaže da moram ostati ovdje.
Što ako bih vas mogao odvesti u drukčiju pustolovinu?
Onu koja bi se mogla dogoditi ovdje.
-Ovdje? -Ovdje.
Pustolovina na našim glavama?
-Joj, Pini. -Ne na našim glavama.
Unutra.
Za takvu vam pustolovinu samo treba vaša mašta.
Jesam li premala i za tu pustolovinu?
Nisi. Katkad najmlađi imaju najveću maštu.
-Je li tvoja mašta velika? -Jest.
Što je moja mašta?
To je sjajno pitanje.
Zaklopi oči i zamisli golemog leptira,
većeg od odraslog jednoroga.
Vidiš li ga?
Vidim ga.
Koje je boje?
Narančasti je.
Tako je velik.
Vidim ga.
Ja vidim i ljubičastoga.
Upravo ste upotrijebili svoju maštu.
-Fora. -Zbilja?
Mašta vam omogućuje da u glavi stvorite sliku
nečega što zapravo niste vidjeli.
Nisam to znala.
Sad kad svi imaju svoju maštu, ispričat ću vam jednu priču.
Udobno se smjestite.
Jednom davno, davno,
jednorozi istraživači plovili su nebima
na velikim nebeskim brodovima
u potrazi za čarobnim mjestom zvanim Zemlja jednoroga.
Najsmioniji od svih jednoroga istraživača bili su poznati kao Čudesna Petorka.
Ploveći nebom Na povjetarcu oceanskom
Petero istraživača odluči Što dalje otići
I novu obalu pronaći
Jedan od njih je Kalgotan.
Nema do plovidbe po visokim nebima.
Oliver.
Mislim da bi Oliver nosio puno šareniji šešir.
-Ne misliš, tata? -Da.
Mislim da imaš pravo.
Miška.
Još ni traga kopnu.
Kruno.
Da. Sami oblaci na vidiku.
I Pimija.
Pimija neće prati palubu.
Neće?
Ona ovo radi.
Lebdimo, istražujemo Idemo visoko, visoko i daleko
S vjetrom u jedrima Priče divne pripovijedamo
Priče o Čudesnoj Petorki
Od mora do neba
Pripovijedamo priče o Čudesnoj Petorki
No kad Pimija otvori oči, ona ugleda...
-Što? -Što je ugledala?
-Čarobnu zemlju? -Leteću hobotnicu?
Najveću dugu ikad?
Vrteći oblak, ravno ispred!
-Vrteći oblak! -Vrteći oblak!
Zatvori sva okna. Drži jedra.
-Može. -Odmah.
Držite se. Postat će vrtoglavo.
Uspjeli smo.
Taj vrteći oblak nije dorastao Čudesnoj Petorki.
Taj vrtoglavi oblak nije, a ovi?
Tko ovim upravlja?
Čekaj me, Pimijo.
Idemo lijevo.
Idemo desno.
Ne mogu gledati. Ne mogu.
Vrtimo se u krug.
Dobro sam.
Jeste li dobro? Hoćemo li se vratiti priči?
-Svakako. -Svakako.
Moram doznati što je zatim bilo.
Gdje smo?
To je puno vode.
Nikad nisam vidjela toliko vode.
Ide u nedogled
i u nedogled.
Nikad nismo plovili po vodi. Ali to ne znači da ne možemo.
-Ne vidim zašto ne. -Učinimo to.
Čekaj.
Što ćemo sa svom tom maglom?
Kakvom maglom?
Ja vidim maglu.
-I ja je vidim. -Tako puno magle.
Ah, da. I ja je sad vidim.
O, ne.
Rekla sam vam da imam bujnu maštu.
Magla je neprobojna za naše iskre.
Ne znam što znači neprobojna, ali znam da ne možemo bacati iskre.
Ako ništa ne vidim, kako mogu upravljati brodom?
Ne vidim nikoga od vas.
Gdje ste?
Pušite u trubiće, tako ćemo se naći.
Oprosti.
Što je to bilo?
Ja. Ja sam to.
Našli smo se.
Gdje je Kalgotan?
Negdje.
Hajde, moramo glasnije puhnuti u trubiće.
Čut će nas.
Čujem vas i stižem.
Što je to?
Nikad takvo što nisam čuo.
Jednorog?
Kamo si nestao?
Bok, ja sam Bjelica.
I tako su se jednorozi i narvali
prvi put sreli.
Zbilja?
Nisam to znao.
Maštanje je najbolja pustolovina!
Želim se uvijek ovoga sjećati.
Drago mi je što si povrijedio svoje kopito, Oli.
Znaš, budući da si povrijedio kopito,
svi smo bili u najboljoj pustolovini ikad.
Čak i ja.
U tom slučaju, drago mi je što sam povrijedio kopito.
Jeste li sad za sladoled?
Ali, Kuhare Z...
to ne može biti kraj priče.
Hoće li Kalgotan biti dobro?
Bjelica narvalica pomoći će mu. Zar ne, tata?
A Zemlja jednoroga? Još je moraju pronaći.
Sve su to jako dobra pitanja.
Doista jesu.
Zbilja želite znati što se zatim dogodilo?
Svakako.
Da vidimo, gdje smo stali?
Ah, da, naravno.
Bjelica leži na pješčanom oceanskom tlu,
crta...
Čekajte!
Što je s Kalgotanom?
Pao je u more, sjećate se?
-Moramo doznati što se s njim dogodilo. -Sve to.
Strpljivo, djeco. Doći ću do toga.
Bjelica se divi slici svog novog brata...
Ti si moj novi brat, ja to znam.
...kad su njezini morski prijatelji doplivali...
Možda mi možeš pomoći s ovime, Algo.
Što misliš, tko su Bjeličini prijatelji?
Sigurno dupin, još jedan narval,
i hobotnica.
-Mora postojati hobotnica. -Da, mora.
-To su dobri morski prijatelji. -Da.
Dobro. Dupin, još jedan narval, i hobotnica. Jasno.
Bok, Dinko. Bok, Silovita. Bok, Šapica.
-Bok, Bjelico. Što radiš? -Crtam svog novog brata.
Ali nemaš novog brata, zar ne?
Možda.
Uvijek sam sanjala da imam brata, a kad sam ugledala njega,
pomislila sam da bi mogao biti moj brat.
Kako to misliš, što je on? Pa očito je narval.
Ima kljovu kao ja i sve.
Vidjela si ga za pravo?
Da. Skupljala sam školjke kad sam čula lijepu glazbu.
Pa sam počela zviždukati uz nju.
I pratila sam glazbu sve do gore
do ove velike plutajuće stvari na površini.
Kad sam pogledala gore, izvirio je glavom ovako:
Gdje je on sada?
Pao je u more i uzburkao ga.
Kad su mjehurići nestali, više ga nije bilo.
Pomoći ćemo ti da ga nađeš.
Hajdemo naći mog novog brata.
Pao je ovdje negdje.
Ne shvaćam. Kako je mogao nestati?
Netko je morao nešto vidjeti. Raspitajmo se.
Oprostite.
Oprostite na smetnji, no jeste li vidjeli...
Ovo predugo traje.
Bjelica mora naći svog novog brata. Jednostavno mora.
Kamo je Kalgotan otišao?
Pa, što vi mislite gdje je?
Mislim da znam.
Naći će ga u golemoj školjci, zar ne?
Možda. Doznajmo!
Nisam još vidio da školjka ovako ispušta mjehuriće.
Je li tko unutra?
Ima li koga?
To je on!
Zašto tvoj brat ima mjehur na...
Probudit ćeš ga.
Ti. Vidio sam te.
I ja sam tebe.
Ali prije nisi imao taj mjehur na glavi.
Moja iskra ga je napravila da mogu ovdje dolje disati.
Gdje je točno ovdje dolje?
Na dnu oceana.
-Zbilja? -Da. Ja sam Bjelica.
A ovo su Silovita, Dinko i Šapica.
Bok, ja sam Kalgotan. Drago mi je.
I nama je jako drago.
-Znaš što? -Što?
Mislim da si vjerojatno moj novi brat.
Izgledaš malo drukčije od većine narvala,
ali imaš kljovu poput mene.
Ne znam što je narval. Ja sam jednorog.
Ne znam što je jednorog.
Siguran si da nisi narval?
Prilično siguran.
Član sam posade neustrašivih jednoroga istraživača
koji plove po nebima i traže čarobnu zemlju koju će nazvati domom.
Nazivamo se Čudesnom Petorkom.
Čudesna Petorka.
Moram se vratiti na brod. Sigurno su jako zabrinuti.
Ovo je drukčije.
Imam te.
-Hvala. -Pomoći ćemo ti da se vratiš prijateljima.
Zar ne?
Da. Ja sam Dinko, rado ću pomoći.
Hvala. Samo moram puhnuti u svoj trubić da ih nađemo.
Trubić?
Mislim da moj trubić ovdje ne radi.
O, ne.
Ako ne mogu puhati u trubić, kako će me čuti?
Rekoh, kako će me čuti?
Imate li ideje, djeco?
Znam. Bjelica može pjevati svoju pjesmu kitova.
Da. Ako Bjelica i njezini prijatelji zapjevaju,
jednorozi na brodu će ih čuti i odgovoriti trubićima.
Sviđa mi se to. Pokušajmo.
To su oni.
Što je to?
To je Krešo.
Krešo.
Ispričajte me.
Stigli smo.
Sad, drži se.
To!
To je Kalgotan!
Kalgotane! Hvala nebesima. Tako smo se zabrinuli.
Žao mi je što sam vas zabrinuo.
Pao sam u more.
No moji novi prijatelji, i moja nova sestra
pomogli su mi naći put natrag.
-Što ste vi? -Ne budi nepristojna.
U redu je.
I mi bismo isto pitali,
ali Kalgotan nam je već rekao da ste jednorozi.
Jesmo.
A mi smo narvali.
I dupin.
To znači "hobotnica".
-Bok. -Zdravo.
Čudesna Petorka ponovno je na okupu.
Sad kad smo našli tebe, možemo u potragu za kopnom.
Samo...
Da. Magla.
I dalje ne vidimo. A ako ne možemo vidjeti...
Onda ne možemo ni ploviti.
Možda mi možemo pomoći.
Imamo Bjelicu i njezinu kljovu.
Kljova narvala djeluje kao uređaj za navigaciju.
To znači da nam može pomoći doći kamo želimo.
Želimo na kopno, zar ne?
Samo provjeravam.
Hajde, pratite našu glazbu.
Letimo na strujama morskim Volimo na pramcu plesati
Po nebu sivom i olujnom Ništa nas ne može zaustaviti
Idemo prema novoj obali
Lebdimo, istražujemo Idemo visoko, visoko i daleko
S vjetrom u jedrima Priče divne pripovijedamo
Priče o Čudesnoj Petorki
Lebdimo, istražujemo Nova prijateljstva putem stvaramo
S vjetrom u jedrima Priče divne pripovijedamo
Priče o Čudesnoj Petorki
Od mora do neba
Pripovijedamo priče o Čudesnoj Petorki
To!
-Bok. -Zdravo.
-Bok.
Drago mi je upoznati vas.
Što je, Bjelice?
Tek sam ga našla, a nisam se ni stigla oprostiti.
-Kamo idete? -Kalgotane! Vratio si se!
Naravno. Ne bih otišao od moje nove sestre i prijatelja bez pozdrava.
Obećavaš da ćeš često dolaziti u posjet?
Obećavam. Ocean je nevjerojatan.
I to je priča kako su se narvali i jednorozi prvi put upoznali
i otad su najbolji prijatelji.
To je bilo divno.
Kakva pustolovina. Najbolja do sada, tata.
Pa, za to ste vi zaslužni, djeco.
I snaga vaše...
Mašte!
Svidjelo mi se kako je Bjelica našla brata u školjci.
-Brod je bio jako kul. -Vaša mašta.
Lebdimo, istražujemo Idemo visoko, visoko i...
Nema šanse.
Zamisli to.
S vjetrom u jedrima Priče divne pripovijedamo
Priče o Čudesnoj Petorki
Prijevod titlova Ines Jurišić