Každý má svůj vlastní příběh Každý hlas má svou melodii
Můžeme spojit naše světy Když budeme zpívat v harmonii
Ne úplně oceán Ne úplně zem
Pluji s proudem A vím, kdo jsem
Ne úplně oceán Ne úplně zem
Pluji s proudem A vím, kdo jsem
„Záludný poklad.“
Teď ty, Kelpe.
Odraz to obláčkem ze své třpytky.
Pardon.
Pěkná bublina.
Vypomůžu ti.
Teď já!
Vydrž s obláčkem, Bobulko.
Ahoj, Tutu. Co to děláš?
Tutu?
Ahoj, Pixí. Ahoj, kamarádi!
Proč strkáš nos do písku?
Hledám poklad.
Je to jen pláž, Tutu.
Žádný poklad tu není.
Pixí, všude je tu poklad.
Vidíš? Poklad!
Tutu, to je jen mušle.
Možná. Je to spirálová kornoutovka.
To sis teď vymyslela?
Všechno se někdy muselo vymyslet.
Chceš si s námi pohrát s kornoutovkou?
Tak se tomu neříká.
Díky, ale budu dál hledat.
Ahoj.
Chudák Tutu.
Možná opravdu neví, že mušle je mušle.
Ať tomu říkáš jakkoli, jsem na řadě.
Pardon.
Naše spirálovka se zasekla.
Tak se tomu neříká.
Ale neboj. Zvládnu to.
- Do toho, Pixí! - Výborně, Pixí.
Je tu ještě něco.
Co je to?
- To jsem ještě neviděla. - Já taky ne.
Pixí by to měla poznat.
Pořád se na něco ptám, ale Pixí má vždycky odpověď.
Ano, to je…
Vlastně nevím.
Když ani Pixí neví, co to je…
Počkej. Já vím.
Dejte mi chvilku. Pak vám to řeknu.
Není třeba, Pixí. Vymyslíme to jako Tutu.
- Do toho. - Jo!
Ne, je to…
To je hlavenka!
Spadlo to z útesu, Olí. Hlavenky nepadají z útesu.
To vím.
Ale tohle pasuje přesně na mou hlavu.
Držím to.
Pěkná hlavenka, Olí.
Pomůžu ti.
Bravo!
Sestra má pravdu. To nepatří na hlavu.
Děkuju.
Protože to je míček vstáváček.
Míček vstáváček?
Jo, můžeme hrát vstávanou.
To neexistuje.
Teď už jo.
Jak to budeme hrát?
Kopni do ní a sraz klacky!
To jsem chtěla.
Protože to je…
zatáčející boubelka.
- Mám. - Tady.
- Mám.
Hej!
Vím, co bude zábava. Pojďme si hrát na Zjisti, co to je.
Proč? Mně se hlavenka líbí.
Mně se líbí míček vstáváček.
Mně se líbí obojí.
Ale ty dvě věci jsou jedno a totéž.
To znamená, že to není ani jedno z toho.
Proč by to nemohlo být obojí?
To nejsou správné odpovědi.
Tohle je kamínek.
Tohle je klacek.
Tohle je…
Škleb, který občas dělám.
Jsi tak legrační, Pixí.
Jsi legrační.
Každá z těch věcí je jedna věc.
Já nevím, Pixí.
Já nejsem jen jedno. Jsem jednorožec a narval.
- Možná tohle je jako já. - Je jako mořský jednorožec.
Můžeme hrát dál?
Vy jste se vystřídali…
Můžu teď já, abych zjistila, co to je?
Dobře.
Kontrola čichem, hotová.
Kontrola barvy, hotová!
Kontrola zvuku, hotová.
Kontrola materiálu, hotová.
Kontrola hmotnosti, hotová. A…
Co to je?
Pořád nevím.
Může to být cokoli.
Třeba polštář!
Nebo…
tužka do písku.
Škrabadlo na kopyta.
To lechtá.
Vrátíš mi to, prosím?
Neskončila jsem.
Bobulko, vrať mi to!
Podívej, to je kvůli tobě.
Je to ztracené a nikdy se nedozvím, co to je.
To nic, Pixí.
Nevím o spoustě věcí, co jsou.
Ale já ano.
A ráda vím, co to je,
a když se mě zeptáš, odpovím ti.
Je to moje práce. Jsem starší sestra.
Jo, ale pořád si spolu můžeme hrát, ne?
Jistě.
To mám nejradši.
Když si spolu hrajeme.
Nemusíš vždycky vědět všechny odpovědi.
Pixí, podívej!
Ztratil někdo…?
Co je to?
To taky chceme vědět.
Možná je to mořský buben.
Dělají ty nejlepší rány.
Promiňte, přátelé.
Chytejte někdo!
- Mám. - Ne, já.
- Ne, mám to! - Ne.
Má to Tutu.
Páni!
V životě jsem nic takovýho neviděla.
Víš, co to je, nebo si to zase vymyslíš?
Zase si to vymyslím.
Je to točježonga!
Točježonka?
Točježonga.
Promiň. Točježonga je super jméno, Tutu,
ale pomůžeme zjistit, co to opravdu je.
- Pomůžeme Pixí najít odpověď. - Jo.
Ale když řekneme, že je to točježonga,
pak můžeme točit, jezdit
i žonglovat!
Možná nemusím zjišťovat, co to je.
- Vážně? - Jo.
Chci si točit.
A já chci jezdit.
A tahle kopýtka jsou jako dělaná na žonglování.
Co říkáš, Bobulko?
- Zahrajeme si? - Ano!
Zahrajeme.
Dobře, Tutu, zahrajeme si…
- Tutu? - Všichni sem!
Počkej. Kam jdeš? Chceme točit.
- A jezdit. - A žonglovat.
Proč to děláme?
Tutu!
Raz, dva, tři…
- Tamhle je. - Čtyři, pět, šest…
Tady to bude perfektní.
Tutu, cos udělala s točježongou?
Zakopala jsem ji. Všechny poklady zakopávám.
Kams ji zakopala?
Někde… tamhle.
Tak já jdu.
Čekají mě další poklady.
Náš poklad je pryč.
Možná tamten poklad je pryč…
ale můžeme si hrát s tou spirálovou kornoutovkou!
Prima!
Mám!
Kdo vykopal náš poklad?
Já ne.
Když ho nikdo nevykopal, tak kde se vzal?
Pixí!
Už vím, co to je.
Je to semínko
a vyroste z něj rychlerostoucí strom!
Pak je ještě víc semínek.
Síla!
Může se přidat i delfín?
- Seš ráda, žes našla odpověď? - Ano.
- Ale víš co? - Co?
Taky se mi líbí hlavenka Olí…
Bobulčin míček, Kruzův buben
a…
A co?
A já chci točit.
Já chci jezdit.
My chceme…
- Žonglovat! - Žonglovat!
Jezdit!
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová