В кожного є особлива історія В кожного голосу своя мелодія
Ми можемо поєднати наші світи Коли співаємо у гармонії
Не зовсім океан, не зовсім земля
Я віддаюся ритму Коли я знаю, хто я
Не зовсім океан, не зовсім земля
Я віддаюся ритму Коли я знаю, хто я
«Хитрий скарб»
Давай, Келпе.
Підкинь її своєю іскрою єдинорога.
Пробач.
Гарна бульбашка.
І я допоможу.
Моя черга, моя!
Стривай, Джуніпер.
Привіт, Туту. Що робиш?
Туту?
Привіт, Піксі, народ!
Що ти так винюхуєш?
Шукаю скарб.
Це просто пляж, Туту.
Тут немає скарбів.
Піксі, скарб є всюди.
Бачиш? Скарб!
Туту, це просто мушля.
Може. А, може, це рачко-мушльова круть-верть?
Ти щойно це вигадала?
Все спочатку було вигадано.
Хочеш пограти з нашою рачко-мушльовою круть-вертю?
Тепер це так зветься.
Дякую, але я продовжу полювання.
Бувайте.
Бідолашна Туту.
Вона не розуміє, що мушля — це просто мушля.
Як би її не називали, все одно моя черга.
Пробачте.
Наша рачко-крутька, вона застрягла.
Вона зветься не так.
Та я її дістану.
-Давай, Піксі! -Молодець!
І ти дістала ще щось.
Що це?
-Вперше це бачу. -Я теж.
Піксі знає, що це!
В мене всі питання, а в Піксі всі відповіді.
Це… Це…
А я не знаю.
Якщо навіть Піксі не знає, тоді…
Чекай. Я знаю.
Мені лише потрібна хвилинка, і я скажу.
Не треба, Піксі. Вигадаємо назву, як Туту.
-Давай. -Гаразд.
Ні, я знаю, це…
Наголівник!
Воно впало зі скелі, Оллі. Наголовників зі скель не буває.
Це я знаю.
Так, але його точно зроблено, аби носити на моїй голові.
Тримаю, тримаю.
Гарний наголівник.
І я допоможу.
Бабац!
Моя сестра має рацію. Це не наголівник.
Дякую.
Бо це круть-вжух м'ячик.
Круть-вжух м'ячик?
Так, щоб грати у круть-вжух.
Такої гри не існує.
Тепер існує.
І як з цим грати?
Вдарити та збити палки!
Це я й хотіла.
Тому що це…
круть-верть-вжух м'ячик.
-Відбиваю. -Сюди.
-Відбиваю.
Гей!
Я знаю, що було б весело зіграти. Дізнатися, що це насправді.
Мені подобається наголівник.
А мені — круть-вжух м'ячик.
Мені — обидва.
Але, Келпе, це ж одна й та сама річ.
Що значить, що вона не те, і не інше.
А чому вона не може бути обома?
Бо це неправильні відповіді.
Це камінь.
Це палка.
Це…
кумедне обличчя, яке я іноді роблю.
Піксі, ти кумедна.
Ти кумедна.
І всі ті речі є різними.
Не знаю, Піксі.
Я не тільки одна річ. Я — єдиноріг та нарвал.
-Може, воно, як я? -Як морський єдиноріг.
Може, гратимемо далі?
У вас була ваша черга,
можу я просто дізнатися, що воно таке?
Гаразд.
Запах. Готово.
Колір. Готово.
Звук. Готово.
Текстура. Готово.
Вага. Готово. І…
Що це?
Досі не знаю.
Тоді це що завгодно.
Як подушка!
Чи…
пісочний олівець.
Чесалка копит.
Лоскотно.
Можеш віддати?
Я не закінчила.
Джуні! Віддай!
Диви, що сталося.
Воно зникло, і я не дізнаюся, що це було.
Все гаразд, Піксі.
Я не знаю про багато що.
А я знаю.
І мені подобається знати,
і коли ти питаєш, я можу відповісти.
Це моя робота. Я — старша сестра.
Так, але ж ми досі можемо пограти?
Авжеж.
Мій улюблений час.
Коли ми граємося.
Тобі не треба завжди знати відповіді.
Піксі, дивись!
Хтось загубив…
А що воно?
Це ми й хочемо дізнатися.
Може, це морські барабани?
Вони чудово звучать.
Вибачаюся, друзі.
Ловіть!
-Тримаю. -Ні, я.
-Ні, я! -Ні.
Туту тримає.
Ого!
Вперше бачу його в реальному житті.
Ти справді знаєш, що воно чи знову вигадуєш?
Я просто знову вигадаю.
Це крутоножка!
Крута ложка?
Крутоножка.
Пробач. Крутоножка — кумедна назва.
А ми допомагаємо Піксі знайти справжню.
-Хочемо знайти відповідь. -Ага.
Якщо припустимо, що це крутоножка,
ми зможемо крутитися, вертітися
та навіть викручуватися!
Знаєш? Може, мені не треба знати, що воно таке.
-Справді? -Так.
Я хочу крутитися.
І вертітися.
А на цих копитцях я зможу викручуватися.
Що скажеш, Джуніпер?
-Пограємо? -Так!
Давай.
Гаразд, Туту, ми готові грати…
-Туту? -Сюди, народе!
Чекай. Ти куди? Ми хотіли крутитися.
-І вертітися. -І викручуватися.
Нащо ми це робимо?
Туту!
Один, два, три…
-Ось вона. -…чотири, п'ять, шість…
Тут. Ідеально.
Туту, що ти зробила з крутоножкою?
Закопала. Як закопую всі мої скарби.
Де ти його закопала?
Десь… там.
І знову за справу.
На пошук скарбів.
Ага, а наш скарб зник.
Може, той скарб зник,
але ми можемо зіграти з рачко-мушльовою круть-вертю!
Весело!
Я!
Хто викопав наш скарб?
Не я.
І не я.
Якщо не ми, тоді звідки він взявся?
Піксі!
Тепер я знаю, що це.
Це насіння.
З якого виростає швидкоростучі дерева!
І роблять ще насіння.
Клас!
А дельфіну можна?
-Рада, що знайшла відповідь? -Так.
-Та знаєш, що? -Що?
Мені подобається наголівник Оллі,
м'яч Джуні, барабани Круза,
і…
І що?
І я хочу крутитися.
І вертітися.
І ми хочемо…
-викручуватися! -викручуватися!
Круть-верть!
Переклад субтитрів: Володимир Фатун