В кожного є особлива історія В кожного голосу своя мелодія
Ми можемо поєднати наші світи Коли співаємо у гармонії
Не зовсім океан, не зовсім земля
Я віддаюся ритму Коли я знаю, хто я
Не зовсім океан, не зовсім земля
Я віддаюся ритму Коли я знаю, хто я
«Крабик»
Мені вже час!
Чао, мамо, тату, Скаллоп.
Пригальмуй, любий. А сніданок?
Твої улюблені млинці з чорнилом восьминога.
Я поспішаю на шкрябки!
Я теж хочу! Чекай.
-Що таке шкрябки? -Прогулянка.
Вигулюватимемо Крабика Піксі.
Каже, йому треба багато ходити.
Може, приєднаєшся,
-коли подорослішаєш. -Я вже доросла!
-Пробач, люба. -В мене все одно немає ніг.
-Показати іскру єдинорога? -Давай!
Я можу робити кращі бульбашки, а я не єдиноріг.
Дивіться! Дивитеся? Дивіться!
Дивимося.
Бульбашки всюди!
Думаєте, в мене вже краще виходить,
так?
-Думаємо. -Так.
До речі, про думання,
думай швидше.
Дякую!
Я тобі щось принесу.
Водорості.
Розігнався, пролетів.
Я це відчуваю.
А ти?
Я відчуваю.
-Я теж! -Гей, Крузе.
Я відчув твій біт аж тут.
В нас є рухи та біт.
В нас є рухи та біт В нас є рухи та біт
-Краби теж його відчули. -Вони добре його відчувають.
В крабів є рухи та біт Є рухи та біт
Рухи та біт
Ось течія.
-Я до Землі єдинорогів. -Хотів би і я.
-Я теж! -Бувай.
Бувай!
Розігнався, пролетів.
Так!
Крабику, ми чекаємо на Келпа.
Піксі!
-Келпе, ти тут! -Вибач.
Круз показував новий трюк. Він…
Думаю, нам час іти.
Крабик вередує, коли чекає на ранкові шкрябки.
Крабику, чекай!
Люблю цей ліс.
Нагадує мені про водоростевий ліс.
Келпе, дивися!
Крутяча морська зірка! Я завжди так роблю під водою.
Розігнався, пролетів!
Келпе, ти живий?
Живий.
Мабуть, під водою виходить краще.
Гей, а де Крабик?
Крабику!
-Крабику! -Крабик?
Крабику!
Крабику?
Крабик?
-Крабику! -Крабику!
Ось ти де!
Що ти ховаєш?
Крабику, іншу клішню.
-Що, на іскру єдинорога, це таке? -Я не знаю.
-Вперше бачу. -Щось, про що ти нічого не знаєш?
Ти ж про все знаєш.
-Так. -Ходімо.
Де один, є й інші.
Крабику, веди.
Ось рожевий!
Фіолетовий!
Сюди, давай!
Ще один! Там, дивися!
Піксі?
Яке чудове місце!
Краще, ніж чудове. Найчудовіше!
Неймовірно! Ті лілії грають музику.
Ніколи такого не бачила!
Молодець, Крабику!
Де він дівся?
Он він!
-Ні! Не ходи до печери, містере. -Так, вона темна та страшна.
Треба його зупинити, або загубимо.
Назад, я заблокую йому шлях своєю веселкою.
Не перетинай цю лінію.
-Ніколи не слухає. -Я спробую.
Може, перекрию бульбашками.
Пробач.
-Ні, дивися! Ти зміг! -Так!
Ну ж бо! Треба його впіймати.
-Майже. -Ніяк.
Давай на спину!
Трошки вище…
Не падай.
Не падай!
Я впав.
-Що, як там живе дракон? -Їх не існує.
Дізнаємося напевне, коли перевіримо печеру.
Гей! Я вправно володію світло-іскрою.
Вона недостатньо яскрава.
Дай я! В мене зараз є лише бульбашки, але я спробую.
-Світи з усіх сил. -Свічу з усіх сил.
-Молодець! Давай! -Свічу з усіх сил.
Там безпечно?
Келпе, ти світишся.
Тепер світла достатньо.
Крабик?
-Чув? -Крабику!
Ні, тут!
Знову тут! Як це він і там, і тут?
Це луна!
Він може бути всюди!
-Чи тут! -Крабику, зачекай!
-Ні, Крабику! -Галопом!
-Крабик досі там. -Не хвилюйся, Піксі.
-Ми його дістанемо. -Як?
Крутий біт,
та не знаю, як він нам допоможе.
-Точно! Піксі, ти — геній! -Га? Чому це?
Я покажу.
Танцюй!
Танцювати?
Я постійно так роблю під водою. І я помітив,
що краби люблять крутий біт.
Сподіваюся, від відчуває.
-Крабик відчуває! -Крабик відчуває!
Так!
Відчуває.
Ми відчуваємо.
Я відчуваю!
-Я теж відчуваю. -Крузе!
-Як ти тут опинився? -Прийшов на твій біт!
Круто! Тут є океан? Це місце цікавіше з кожною хвилиною.
-Як зветься це місце? -Тут повно Блискіток.
Як щодо…
Блискіткова долина!
-Я повернувся! -Гей, Келпе.
Приніс мені щось?
Ти обіцяв щось принести.
Ага.
Це найкрасивіша річ, яку я бачила!
Я назву його Чарлі. Дякую, Келпе.
Ти зробив його своєю іскрою?
Ні. Ми знайшли місце, де всі рослини світяться.
Піксі — майстриня своєї іскри, але навіть вона цього б не змогла.
Ти ще зможеш.
Клас.
-Знаєте, у чому я майстер? -Бути нарвалом!
Що?
Я найкращий у «бути собою».
Переклад субтитрів: Володимир Фатун