- Mi-o aduci pe barcă? - Ți-o aduc direct.
- Jeff va trimite elicopterul? - Da.
- Da, mă ia pe mine și… - Ce se întâmplă aici? Ești bine?
Mai mult decât bine. Am început terapia pentru telomerază.
Mă întinerește.Toți miliardarii o fac.
- Da. - Înțeleg. Nu e periculos?
Categoric că nu. Nu-i așa?
Evităm certitudinile în medicină,
dar Rupert Murdoch are 92 de ani și aruncă mingea medicinală peste hambar.
Da.
Îți trimit linkul.
Nu e nevoie.
Am verificat cifrele pentru achiziția Magma.
Și trebuie să spun oficial că tranzacția asta nu are sens.
E un punct de vedere interesant.
Ador provocările. Mă țin în alertă.
Bine, gagico, te ascult!
E simplu. Achiziția unei companii pentru a-i submina independența fiului tău
e pierdere financiară,
nu dă bine
și, dacă-mi permiți, ești un exemplu prost.
- Mă provoci peste măsură. - Te invit să pleci.
Acest tip de energie nu ajută la procesul de întinerire.
Vrei să-mi anulezi procesul de întinerire? N-am nevoie de asta acum.
Voi continua să caut
moduri de a justifica financiar jocul tău de putere,
iar tu îți poți relua lupta cu Cronos.
Îl las cu gura căscată.
INSTABIL
CLUB DE TENIS
Jackson, ești gata de o partidă de tenis?
- Sincer, nu. Sunt pe jumătate adormit. - Unii mai și lucrează după partidă.
Ce bine de tine! Eu mi-am pierdut slujba.
Ai demisionat. Te poți întoarce oricând.
- Și tata câștigă. - Dacă zaci pe canapea, cine câștigă?
- Salut, Sam! - Salut!
Terenul 17 e al vostru timp de două ore.
Ce haios!
Tatăl tău ia lecții pe terenul 16.
- Incredibil! - Mai sunt alte terenuri libere?
Niciunul!
- Ce vrei să facem? - E în regulă. Îl ignorăm.
Am tot dreptul să vin aici. Doar nu e clubul lui.
- De fapt, ca cel mai mare finanțator… - Nu acum!
Cum l-ai cunoscut pe Peter?
A fost coleg de facultate cu fratele meu.
Sunteți foarte apropiați.
Cred că da.
Crezi că mi-ar încredința proiectul cu biobateriile?
Îți faci campanie?
- Ai simțit asta? - La greu.
Da. Scuze!
Dar mă ajuți, nu?
- Pot să aflu care-i treaba. - Bine.
Eu și Peter nu suntem…
Ce bârfiți aici?
Cine e Peter? De ce îl urâm?
Nu bârfim. Facem fuziune de protoplaști.
Ați inventat asta, nu?
Nu. E ceva real.
Tipul ăsta, Peter, e varză la treaba cu „plasti-fuziunea”
sau cum ați numit-o?
El e un vechi prieten de familie, și toți sunt calificați aici.
Dar tu, micuțo? Îmi spui care-i bârfa?
- Pari ultima din parcare. - Nu-s ultima.
Ai auzit, lungano?
Crede că tu ești ultima.
Dacă o ignorăm, poate că pleacă.
Mai înalță mingea!
Ți-am spus! Cred că cercelul îți afectează auzul.
Tată, încetează!
- Încerc să te ajut. - E destul.
Concentrează-te la terenul tău!
Bine.
Grozav!
- Iar nu o înalți destul. - Ce ți-am spus?
Regret, am încercat, dar îmi distrage atenția.
Ajunge!
- A fost prea joasă. - Ba nu!
Am ratat fiindcă mă sâcâi. De ce-mi dai sfaturi? Eu sunt mai bun.
De asta sunt neînvins?
- Eram copil atunci. - Acum ești bărbat?
- Știu ce faci. Nu merge. - Îți spun eu ce nu merge. Serviciul ăla.
Bine, știi ce? Hai s-o facem! Hai!
Ai avut noroc.
- E afară. - Cu mult?
Nu, dar e tot afară.
Frumos! Îmi place!
- Scorul? - Ești cu mult în urmă.
- A fost afară. - Cumplit!
Am înțepenit.
- Pe bune? - Scuze!
- Hai! Primul serviciu. - Minge de meci, bătrâne!
Uite serviciu aici!
- Pauză! - Cum adică „pauză”?
- Fac pipi. - Serios? Te duci după punctul ăsta.
Dar voi câștiga punctul, apoi setul și următorul set.
Am vezică impresionantă, dar cât să mă abțin?
Revin imediat. O clipă!
- Grăbește-te! - Promit!
Sam, cheile de la mașină!
Mulțumesc!
UNDE EȘTI?
CREDEAM CĂ FAC PIPI, DAR N-A FOST AȘA. ABIA AȘTEPT SĂ PREIAU CONDUCEREA!
E VRĂJEALĂ ȘI ȘTII ASTA.
DACĂ NU MĂ LAȘI SĂ-MI GOLESC INTESTINUL, ABANDONEAZĂ!
Să abandonez? Ce?
Jackson, știi ce urmează acum?
Să câștig.
Pot să-ți cer un sfat?
Chiar…
ai nevoie de sfatul meu?
Am mare nevoie.
Bine.
Asta e o noutate.
Cred că-s pregătită. Cu ce te pot ajuta?
Sunt hărțuită.
Serios?
De către cine?
De către fetele din laborator.
- Ruby și Luna? - Cum spui tu.
Nu mă așteptam la asta.
Cum te-au hărțuit?
Am încercat să obțin câteva bârfe de la ele,
dar ele vor doar să muncească.
Le putem concedia?
E cam exagerat, ținând cont că n-au greșit cu nimic.
Dar pe Peter ăsta îl putem concedia?
Tocmai i-am cumpărat compania. Nu-l concediem.
Și nici pe altcineva. Te întorci la birou și îmi spui când apare Ellis?
Bunăciunea în echipament de tenis? Cred că s-a întors.
Ellis!
Ellis, ești acolo?
Ellis!
Intru! Sper că nu ești dezbrăcat!
Doamne! Ellis!
Ellis, mă auzi?
- Katie? - Nu-s Katie.
Katie e… Era soția ta.
Dar știi cine sunt, nu?
Glumești? Chiar nu știi cine sunt?
Nu mă mai știi?
Să mergem la medic! Ce zici?
Doctorul tocmai a plecat, dar a zis că ar trebui să fie bine.
Ar trebui? Tocmai jucam tenis.
Da, și se pare că s-a întors aici
și și-a injectat o doză imensă din medicamentul de întinerire.
Pentru că urma să-l înving. Incredibil!
- Ne-ai speriat! - Scuze!
Lasă scuzele! Cască ochii!
Peter, mă bucur să te văd. Te acomodezi bine?
Categoric. Toți au fost de mare ajutor.
Mă bucur că am dat de tine. Ar trebui să discutăm.
- N-am nimic să-ți spun. - Nu vreau să…
Vorbim mai târziu.
Scuze! Înainte să intri,
ar trebui să știi că nu e în starea lui de spirit normală.
- Ai zis că e bine. - Va fi.
Dar doctorul a spus că are amnezie globală tranzitorie.
- Și-a pierdut memoria? - Temporar.
- Să sperăm! - De la supradoza aia?
Pot fi mai mulți factori. Stres, anxietate, doliu.
Dacă e într-un mediu familiar, îi grăbim recuperarea.
Important e să rămânem optimiști și să-l susținem.
Bine.
Mă duc să vorbesc cu el.
Salut, tată!
Băiatul meu!
Băiatul meu a venit să mă viziteze.
Pare în regulă.
Nu reține alte fețe sau unde se află.
Sigur își va reveni rapid! Nu e motiv de panică.
Îmi amintesc lucrurile importante.
În ce clasă ești?
- Sigur e pe bune? - Da. M-a confundat cu mama ta.
Nu e bine.
Doctorul crede că un mediu familiar îi va grăbi recuperarea.
Ar trebui să-l duci acasă.
M-aș duce singur, dacă mi-ai da cheile.
Exclus!
De ce tot face pe șefa? Credeam că eu sunt șeful ei.
- Da, dar asta e dinamica dintre voi. - Și îmi place?
Fascinant! Cred că ne tachinăm de minune.
Eu asta am crezut mereu.
Dar ceva s-a schimbat recent.
Nu mai crezi în mine.
Nu e adevărat.
Nu, e…
Urmează un eveniment și nu vrei să vorbesc acolo.
Crezi că o să mă fac de râs.
N-am spus asta.
Dar simți asta,
aici.
Am spus doar că ar fi bine
să avem un nou reprezentant.
Ce zici de bombonelul ăsta? Are cel mai proaspăt chip.
S-o facă el!
Fiindcă bombonelul s-a săturat să mai stea în umbra ta.
Interesant!
Ridicați pânzele! Spre tribord! Vom fi în Catalina până la apus.
Crede că suntem pe barcă.
Salutare!
Care dintre voi e Ruby?
Cea pe care ai făcut-o „lungană”.
Lungano, ești noul meu erou.
Toate tertipurile alea ca să cumpere șeful compania amicului tău… Nu te joci, fată!
Nu e adevărat. Nu?
Doar le-am aranjat întâlnirea.
Uite! Pun pariu că ai primit un comision.
Ce? Vreau și eu un comision! Aș putea deveni șef de echipă.
Fără comisioane.
Am înțeles. Fără comisioane.
Gagico, ești barosană!
- Nu sunt barosană. - Nu așa umblă vorba.
Lumea zice că sunt barosană?
N-am auzit asta. Dar nu știu ce să mai cred.
Ce e locul ăsta? Cât de frumos e!
E steril ca un aeroport elvețian.
Aici e compania ta. E steril pentru că e un laborator.
Ești foarte isteț pentru vârsta ta.
Dar fii sincer! Ți-e frică să dai BAC-ul?
Frățioare! Am 27 de ani. Sunt doar scund.
- N-ai avut noroc aici. - Am învățat să-mi iubesc corpul.
Hai să mâncăm înghețată,
cum făceam când chiuleai ca să mă vizitezi!
- Mentă cu ciocolată? - E preferata mea.
Știu. Sunt tatăl tău.
E grozav. Începi să-ți amintești lucruri.
Hai s-o furăm din congelator! Le arătăm noi!
Tu ești șeful, dar cum spui tu…
Te bucurai să vii aici.
Spuneai că vrei să fii șef aici într-o zi
și să faci un tobogan uriaș din biroul tău direct în parcare.
Încă e o idee bună.
Văd că tot vrei să fii șeful aici.
- La momentul potrivit. - Nici nu mai lucrez aici.
Cercelul ăla a fost cauza?
Nu. Ai uitat tu asta, dar am mare succes cu el.
Am avut o ofertă la altă companie.
Ești făuritor. Îmi place.
Ba nu. Ai cumpărat compania aia, ca să lucrez sub comanda ta.
Stai puțin! Am cumpărat cealaltă companie, ca să lucrezi pentru mine?
Ce stil am!
Am plecat și de acolo.
Și, când ai plecat, le-am tras clapa?
Nu, tot o cumperi.
Serios?
Sunt dezlănțuit.
Sau poate ești prea mândru ca să recunoști că ai greșit.
- Salut! Cum se descurcă? - Mai bine.
Își amintește ce înghețată prefer.
- Și pe a mea? - N-am ajuns acolo.
- Bună! Trebuie să discutăm. - Nu e momentul.
- E important. - Stai cu ochii pe el?
Nu-mi pot lua ochii de la el. Ar trebui să mă legi la ochi!
Bine. Ajunge!
Înțelegi, frate?
Salut! Eu chiar lucrez aici?
- Vin aici zilnic? - Da.
Când nu grădinărești.
Grădinăresc? Par un spirit renascentist!
Nu doar pari.
Totul e în regulă, nu?
- Da, sigur. - Bine.
Bine. Mă asigur că nu crezi
că eu am pus la cale ca Ellis să cumpere Magma.
Nu știu ce să cred.
Deci crezi asta?
Mi-ai văzut cheile de la mașină?
- Ți le-a luat Anna. - De ce?
- N-ar trebui să conduci. - De ce?
Nu te simți bine.
Așa e.
Tu cu ce mai umbli în ultima vreme?
Mă refer la mașină.
Anna mi-a zis că o să încerci să-mi iei mașina.
S-a gândit la toate.
Se pare că suntem doar doi tipi care vorbesc despre mașini fără motiv.
Așa se pare.
Dă-mi toate detaliile despre mașina ta!
E o Suzuki Esteem din 2002. În mare parte, e galbenă.
Mamma mia! Ce interior are bestia asta?
Cenușiu, oarecum.
Trebuie s-o văd!
Bine.
E OK. Te-am iertat.
M-ai iertat? Pentru ce?
- Pentru că le-am făcut cunoștință? - Cum spui tu.
Tu denaturezi totul ca să te justifici.
- Pentru ce? - Pentru a renunța. Asta faci tu.
Cam dur.
- Eu sunt dură? - Despre ce vorbiți?
- Iar sucește realitatea. - Nu fac asta.
- Te-ai prefăcut că nu ne-am sărutat. - Da.
- Îmi pare rău!
- Dar nu pentru că nu te plac… - Știu că mă placi. De asta ai fugit.
- Asta faci tu. - Nu fac asta. Nu fug.
- Ellis mi-a furat mașina. - Ce? Cum?
M-a vrăjit.
Tată!
Ellis!
- Juan, l-ați văzut pe tata? - Jackson! Mă bucur să te văd.
Juan, l-ai văzut pe Ellis?
Da. Și el m-a văzut pe mine.
Legătura noastră e cosmică.
În mod normal, ador aiurelile astea, dar acum e ceva serios.
Nu știu unde e. Nu se simte bine. Trebuie să-l găsesc.
Apucă o greblă! Putem discuta.
Nu vreau să greblez, ci să-l găsesc pe tata.
Scuze!
Alo!
Doamne! Ce bine! Mai e acolo?
Grozav! E bine.
Dar tu ești bine?
Mai e aici?
Nu știu ce se întâmplă.
Mi-a spus că înțelegerea pică.
Bine, și unde e acum?
Căută prin dulapul meu.
A zis că-i place cum îmi vin cămășile.
Ce se întâmplă?
- E bine? - Da.
Așa cred. Va fi bine.
Tată! Ellis!
Fără finanțarea asta, Magma e moartă.
Nu e problema mea.
Ascultă! Înțeleg. Ești supărat.
Trebuia să fiu mai direct cu tine.
- M-ai presat. - Ba nu.
Citat de Ellis Dragon: „Dacă greșești, n-ai dreptate.”
Ce citat stupid! L-ai înrămat.
- Ești fanul lui. - N-ai înțelege.
În copilărie, n-am cunoscut niciun om de știință.
N-am avut norocul să am un tată care e om de știință.
Da, tatăl tău a fost un model pentru mine.
Când am aflat că tu și Ruby sunteți amici,
recunosc, am sperat că mă va observa într-o zi.
Dar nu mă așteptam la asta.
Acum mă interesează sănătatea tatălui meu.
Ce se întâmplă cu el?
S-a țicnit fiindcă era să-l bat la tenis.
Da! Bine.
- Tați și fii, nu? - Da.
Îmi amintesc când l-am învins pe tata la tenis.
Ce sentiment incredibil!
Două săptămâni mai târziu, a murit. Subit.
Ce? Nu mi-ai spus asta.
M-a dat peste cap. Credeam că bătrânul era invincibil.
Ar fi mândru, dacă m-ar vedea acum.
Căpitanul propriei bărci.
Primarul Catalinei.
E vesta mea.
- Nu cred. - Bine.
Credeai că, dacă pierzi la tenis, mori în curând?
Asta nu se va întâmpla. Oricât de rău te-aș bate.
Tata fuma două pachete de țigări pe zi și îi plăceau sendvișurile cu unt.
Doar cu unt?
Și cu pâine.
Cât mă mai chinuia!
Dar îți spun ceva. Îmi doresc să fi petrecut mai mult timp cu el.
- Hai acasă! - Vreau să fac o oprire.
Bine.
TATA E MAI BINE. ȘI-A REVENIT.
- Știam eu că te găsesc aici. - M-ai urmărit?
Poate.
Uită-te la noi!
Două femei ale muncii care se relaxează.
- Nu asta se întâmplă. - Nu?
Nu te împotrivi! Suntem colege. Să vorbim despre muncă!
Câtă biotehnologie azi!
Chiar a fost o zi stresantă.
Îmi place. Dă-mi detalii!
Aș vrea, dar am de dat multe e-mailuri.
Îmi dai un whisky dublu? Plătește ea.
Sigur.
Cea mai mare revenire din istoria tenisului!
Vreau să mă asigur că te simți mai bine.
Sunt gata să domin!
Bum!
Felicitări!
- În sfârșit, m-ai bătut. - Mersi!
Peste ani, nu va conta că m-ai bătut în ziua în care am ajuns la Urgențe.
Victoria e victorie.
- Am câștigat cinstit. - Deși eu eram beteag.
- Ce zici de o revanșă mâine? - Nu pot. Am de lucru.
Biobateria are nevoie de îmbunătățiri.
Te întorci?
Cică e nevoie de un chip nou.
La BioTexpo? Unde putem etala inovațiile Dragon. Susțin treaba asta.
Și eu. Dar vreau s-o fac în felul meu.
Sigur. Nu poți fi la nivelul meu.
- Nu asta am spus. - Asta ai vrut să spui.
Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică