-Så du tar den här till båten? -Ja.
-Så Jeff skickar helikoptern? -Ja.
-Den hämtar mig… -Vad händer? Är du okej?
Mer än okej. Jag har påbörjat en telomerasbehandling.
Det reverserar åldrandet. Alla miljardärer gör det.
-Ja. -Okej. Är det säkert?
Helt. Eller hur, doktorn?
Vi undviker absoluta begrepp.
Men Rupert Murdoch är 92, och han hivar en medicinboll över en lada.
Okej.
Jag menar… Jag skickar en länk.
Det är inte nödvändigt.
Jag har gått igenom siffrorna för Magma-förvärvet.
Jag måste bara säga att den här affären är orimlig.
Det är en intressant synvinkel.
Jag gillar att bli utmanad.
-Okej, mamsen, kör hårt. -Det är inte komplicerat.
Att köpa ett företag för att sabotera din sons självständighet
är ett dåligt affärsbeslut,
det ser illa ut
och är dessutom dåligt föräldraskap.
-Det här börjar bli lite för utmanande. -Jag måste be dig att gå.
Den här energin hjälper inte att reversera åldrandet.
Försöker du reversera reverserandet?
-Det är inte vad jag behöver. -Okej, jag fortsätter att hitta sätt
att rättfärdiga ditt dåliga föräldraskap,
och du kan fortsätta din kamp mot liemannen.
Den jäveln ska få sig en omgång.
Hej Jackson. Är du redo för lite tennis?
Nej, jag halvsover fortfarande.
-Vissa av oss har jobb efteråt. -Kul. Jag blev av med mitt jobb.
Du slutade. Du kan gå tillbaka när du vill.
-Då vinner farsan. -Och vem vinner när du slår dank?
-Hej Sam. -Hej grabbar.
Ni har plan 17 i två timmar.
Vad lustigt. Din pappa har en lektion på bana 16.
-Otroligt. -Finns det några andra planer?
Vi är fullbokade.
-Vad vill du göra? -Vi ignorerar honom.
Han äger inte det här stället.
-Tja, som vår största donator så… -Inte nu!
Hur träffades du och Peter?
På college var han rumskamrat med min bror.
Så ni två är tajta.
Jag antar det.
Kan han överväga mig som gruppledare för biobatteriet?
Nätverkar du nu?
-Märkte du det? -Absolut.
Förlåt.
Men du gör det… eller hur?
-Jag kan pejla läget. -Okej.
-Det är inte som att Peter och jag… -Det luktar skvaller här.
Vem är Peter? Varför hatar vi honom?
Vi skvallrar inte. Vi håller på med protoplastfusion.
Det hittade du på, va?
Nix, det är riktig grej.
Så den här Peter…
Suger han på prutt-plastfusion, eller vad det var ni sa?
Han är en vän till familjen. Alla som jobbar här är duktiga.
Du då, lillan. Berätta för mig.
-Du verkar vara underst här. -Jag är inte underst.
Hörde du, långskånk? Lillan tror att du är underst.
Hon kanske försvinner om vi ignorerar henne.
Kastet är för lågt.
Jag sa ju det. Du kanske inte hörde på grund av örhänget.
Pappa, sluta.
-Jag försöker hjälpa. -Det räcker. Fokusera på din plan.
Visst.
Toppen.
-Du kastar lågt igen. -Vad sa jag nyss?
Förlåt, men det är ett distraherande lågt kast.
Det räcker nu.
-Det var för lågt. -Nej!
Du stör mig. Varför ge mig tips? Jag är bättre än du.
Du har aldrig slagit mig.
-Sist vi spelade var jag ett barn. -Är du stor nu?
-Det du försöker med funkar inte. -Det som inte funkar är ditt låga kast.
Okej, vet du vad? Nu kör vi.
Det där var snyggt.
-Ute. -Var det nära?
Ja, men ändå ute.
Härligt.
-Räknar du? -Jag leder stort.
-Den var ute. -Uselt.
På handen.
-Seriöst? -Ledsen.
-Kom igen. Första serve. -Matchboll, gamling.
Kolla in det här uppkastet.
-Timeout! -Vad menar du?
-Jag måste kissa. -Seriöst? Gå efteråt. Det är matchboll.
Jag kommer att vinna bollen och setet och nästa set.
Jag kan inte hålla mig så länge.
-Jag kommer strax. -Skynda dig.
Jag lovar.
Sam, bilnycklarna.
Tack.
VAR ÄR DU?
JAG BEHÖVDE GÖRA MER ÄN ATT KISSA. JAG SER FRAM EMOT MIN EPISKA COMEBACK.
DU SNACKAR SKIT.
OM DU INTE ORKAR VÄNTA SÅ KAN DU GE UPP.
Ge upp? Va?
Jackson, vet du vad det är dags för?
Det är dags att vinna.
Får jag be om ett råd?
Du…
Vill du ha mitt råd?
Jag behöver det verkligen.
Okej, det var nåt nytt.
Det fixar jag nog. Hur kan jag stå till tjänst.
Jag blir mobbad.
Jaså?
Av vem?
Labbtjejerna.
-Ruby och Luna? -Ja.
Det var oväntat.
Hur blev du mobbad?
Jag försökte få dem att prata skit om nån, men de jobbade bara.
Kan vi avskeda dem?
Det vore lite extremt då de inte gjorde nåt fel.
Kan vi avskeda den där Peter då?
Nej, vi har nyss köpt Peters företag.
Kan du gå tillbaka till ditt skrivbord och säga till när Ellis kommer?
Snyggingen i tenniskläder? Han är på sitt kontor.
Ellis?
Ellis, är du där?
Ellis? Jag kommer in. Du är väl inte naken?
Herregud! Ellis!
Hör du mig?
-Katie? -Inte Katie.
Katie är… var… din fru.
Du vet väl vem jag är, va?
Du skojar? Vet du verkligen inte vem jag är?
Minns du inte mig?
Vi tar dig till en läkare, okej?
Läkaren gick nyss, men han sa att din far borde repa sig.
"Borde"? Vi spelade bara tennis.
Ja, men han kom tillbaka hit
och injicerade sig med en stor dos av sin anti-åldrande medicin.
För att jag var på väg att vinna. Otroligt.
-Jisses! -Ursäkta.
"Ursäkta". Se dig för.
Peter, trevligt att se dig. Går allt bra?
Ja, absolut. Alla här har varit väldigt hjälpsamma.
Jag är glad att vi möttes. Vi borde prata.
-Jag har inget att säga dig. -Jag vill inte att vi…
Vi tar det senare.
Ursäkta. Innan du går in
ska du veta att din far inte är i sitt normala tillstånd.
-Du sa att han var okej. -Han blir det.
Men läkaren sa att han har övergående minnesförlust.
Har han tappat minnet?
-Tillfälligt, hoppas vi. -På grund av överdosen?
Det kan vara flera faktorer. Stress, ångest, sorg…
Men i bekanta miljöer bör han återställas fortare.
Det viktiga är att vi är positiva och stöttande.
Okej.
Jag ska prata med honom.
Hej pappa.
Min grabb! Min grabb besöker mig!
Han verkar okej.
Han minns inte vilka folk är eller var han är.
Det klarnar nog snart. Ingen panik.
Jag minns alla stora saker. Vilken årskurs går du i?
-Är det här ens på riktigt? -Ja. Han förväxlade mig med din mor.
Inte bra.
Läkaren säger att bekanta miljöer bör påskynda tillfrisknandet,
så du borde ta hem honom.
Jag kan köra själv om du ger mig bilnycklarna.
Glöm det.
Varför bestämmer hon? Är inte jag hennes chef?
-Jo, men ni har den här dynamiken. -Så jag gillar det?
Fascinerande. Vårt småprat är nog toppen.
Det har jag alltid tyckt.
Men nåt har förändrats nyligen.
Du tror inte på mig längre.
Det stämmer inte.
Jo. Det är en tillställning som du inte vill att jag ska prata på,
för att du tror att jag kommer att verka dum.
Det har jag aldrig sagt.
Men du känner så,
här inne.
Jag sa bara att det kunde vara trevligt om ett nytt ansikte representerade Dragon.
Den här gullplutten då? Han har ett fräscht nylle.
Varför inte han?
"Gullplutten" är trött på att vara i din skugga.
Intressant.
Hissa seglen. Gira styrbord. Vi når Catalina vid solnedgången.
Ibland tror han att vi är på en båt.
Ohoj!
Vem av er är Ruby?
Den du kallade långskånk.
Långskånk, du är min nya hjälte.
Allt du gjorde för att få chefen att köpa din väns företag.
Du spelar korten bra.
Det är väl inte sant?
Nej, jag ordnade bara ett möte.
Ja, du fick nog en bestickning vid sammanslagningen.
Va? Att göra mig gruppchef kan vara min bestickning.
Det finns inga bestickningar.
Okej. Absolut inga bestickningar.
Du är en slug lirare.
-Jag är ingen lirare. -Det är inte vad jag har hört.
Säger folk att jag är en slug lirare?
Det har inte jag hört. Men jag vet inte vad jag ska tro nu.
Vad är det här för ett ställe? Vackert. Sterilt, som en schweizisk flygplats.
Det är ditt företag. Det är sterilt för det är ett labb.
Oj. Vet du vad? Du är smart för nån i din ålder.
Men ärligt talat, är du orolig för proven?
Jösses. Jag är 27 år. Jag är bara mindre än du.
-Vad orättvist. -Jag har lärt mig att älska min kropp.
Vi borde äta glass som när du skolkade för att hälsa på mig på jobbet.
-Mintchoklad, va? -Det är min favorit!
Jag vet! Jag är din far.
Vad bra. Du börjar minnas saker.
Vi norpar lite ur frysen. Rätt åt chefen.
Du är ju chefen, men visst.
Du brukade vara så glad att komma hit.
Du sa att du ville ta över en dag
och ha en stor rutschkana från ditt kontor till parkeringen.
-Jag står fast vid den idén. -Och du vill fortfarande bli chef en dag.
-Allt i sinom tid. -Jag jobbar inte ens här nu.
Kickade de dig på grund av örhänget?
Nej. Du minns det inte, men folk älskar örhänget.
Jag fick en öppning hos ett annat företag.
Du går din egen väg. Bra.
Du gillade det inte. Du köpte företaget så att jag skulle jobba under dig.
Vänta. Köpte jag företaget så att du skulle jobba under mig?
-Jag gillar min stil. -Det var därför jag slutade där också.
Och när du drog hoppade jag av köpet?
Nej, du går vidare med köpet.
Verkligen? Vilken vilde jag är.
Eller så är du för stolt för att erkänna ditt misstag.
Hur mår han?
Bättre. Han minns vissa saker, som min favoritglass.
-Minns han min? -Det kom inte på tal.
-Hej. Vi borde prata. Det passar inte nu.
-Det är viktigt. -Kan du hålla koll på honom?
Jag kan inte låta bli. Du skulle behöva sätta en ögonbindel på mig.
Okej, det räcker.
Vänta, hajar du?
Hördu, jobbar jag verkligen här?
-Kommer jag hit varje dag? -Ja. När du inte gör trädgårdsarbete.
Trädgårdsarbete? Jag låter som en mångsysslare.
Du inte bara låter som en.
Det är bra mellan oss, va?
-Ja, visst. -Okej.
Bra. Jag ville bara kolla så att du inte tror
att jag fick Ellis att köpa Magma.
-Jag vet inte vad jag ska tro. -Så du tror det?
Har du sett mina bilnycklar?
-Anna sa att hon tog dem. -Varför?
-Hon tycker inte att du ska köra. -Varför?
För att du inte mår bra.
Okej.
Så… Vad rattar du nuförtiden? När det kommer till bilar, alltså.
Anna sa även att du skulle försöka ta min bil.
Hon tänkte på allt.
Så nu är vi bara två snubbar som pratar bilar utan nån dold agenda.
Jag antar det.
Berätta detaljerna om din bil.
Det är en 2002 Suzuki Esteem. Den är mestadels gul.
Milda Matilda! Vad har du för interiör vrålåket?
Gråaktig, typ.
Det måste jag se.
Okej.
-Allt är förlåtet. -Är jag förlåten? För vad?
-För att ha presenterat folk. -Kalla det vad du vill.
Du förvränger saker för att ge dig en ursäkt.
-För vad? -För att dra. Det är var du gör.
Det var hårt.
-Är jag hård? -Vad är hårt?
-Jackson förvränger verkligheten. -Nej.
-Du låtsades att vi aldrig kyssts. -Ja.
-Förlåt.
-Men jag gillade dig… -Jag vet.
Det var därför du rymde. Det är din grej.
Jag rymmer inte.
Din pappa stal min bil. Va? Hur?
Han sa Milda Matilda.
Pappa?
Ellis?
-Juan, har nån sett min pappa? -Jackson. Kul att se dig.
Har du sett Ellis?
Ja. Och han har sett mig.
Vårt band är kosmiskt.
Jag älskar metafysiskt svammel, men det här är allvar.
Pappa mår inte bra, och jag måste hitta honom.
-Ta en kratta så pratar vi. -Jag vill inte ha en kratta.
Jag vill hitta min pappa.
Ursäkta.
Hallå?
Herregud! Ja, okej. Är han kvar?
Toppen. Han är okej.
Men är du okej?
Är han kvar här?
Jag vet inte vad som händer. Han dök upp och avblåste vår affär.
-Var är han nu? -Han går igenom mina garderober.
Han gillar mina skjortors passform.
Vad försiggår?
-Är han okej? -Ja.
Jag tror det. Ja.
Pappa? Ellis?
Utan Dragons finansiering är det kört för Magma.
-Det är inte mitt problem. -Lyssna. Jag fattar.
Jag borde ha talat klarspråk med dig.
-Om att lura mig. -Det gjorde jag inte.
Ellis Dragon, citat: "Att ha fel innebär att du inte har rätt än."
Du hängde upp ett dumt citat. Du är ett Ellis-fan.
Du förstår inte.
Där jag växte upp kände jag inga vetenskapsmän.
Jag kunde inte bara ringa min vetenskapspappa.
Så, ja, din far var en riktig förebild för mig.
Och när jag fick veta att du och Ruby var vänner…
Okej. En del av mig hoppades att han skulle lägga märke till mig.
Men jag förväntade mig aldrig allt det här.
Det viktiga nu är min pappas hälsa.
Vad är det för fel på honom?
Han fick en skruv lös när jag nästan slog honom i tennis.
Ja! Okej.
-Fader och söner, eller hur? -Ja.
Jag minns första gången jag slog min far i tennis.
Det var en otrolig känsla.
Och två veckor senare dog han.
Va? Det har du aldrig berättat.
Det skakade om mig, för jag trodde att han var odödlig.
Men han skulle vara stolt om han såg mig nu.
Kapten på min egen skuta, borgmästare i Catalina.
Det är min väst.
-Jag tror inte det. -Okej.
Trodde du att en förlust mot mig skulle betyda att du skulle dö snart?
Det kommer inte att hända. Oavsett hur mycket jag spöar dig.
Tja, farsan rökte två paket om dagen och gillade mackor med smör.
Bara smör?
Och bröd.
Jisses, som han tjatade på mig.
Men jag önskar att jag tillbringat mer tid med honom.
-Vi tar hem dig. -Jag vill göra ett stopp.
Okej.
MIN PAPPA MÅR MYCKET BÄTTRE. HAN ÄR SIG SJÄLV IGEN.
-Jag anade att du var här. -Följde du efter mig?
Kanske det.
Se på oss.
Två stela knegare som varvar ner.
-Så är det inte. -Inte?
Kämpa inte emot. Vi är jämlikar nu. Nu snackar vi jobb.
-Teknologin var så biologisk idag. -Det var faktiskt stressigt idag.
Åh, ge mig detaljer.
Ja, om jag inte hade mejl att ta itu med.
-Får jag en dubbel bourbon? Hon betalar. -Visst.
Gör dig redo för tennishistoriens comeback.
Är det säkert att du mår bättre?
Jag är helt redo att dominera.
Pang!
Grattis.
-Du slog mig till slut. -Tack, pappa.
Om några år bryr sig ingen om att du slog mig efter ett medicinskt akutfall.
En vinst är en vinst.
-Jag vann rättvist. -När jag var satt ur spel.
En returmatch imorgon?
Jag måste jobba. Magmas biobatteri bygger inte sig självt.
Kommer du tillbaka?
Det sägs att ni letar efter ett nytt ansikte.
BioTexpo? Dragons nästa generation i rampljuset. Det gillar jag.
Jag också. Men jag vill göra det på mitt sätt.
Ja, du förväntas inte vara lika bra som jag.
-Det sa jag inte. -Du menade det.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt