Схоже, у нас тут сьогодні новенький.
-Забавно. -Слухай, новенький.
Це моє місце.
Вибачте, міс. Я ще тут не зорієнтувався.
Ні, новачку. Тепер ти біля мого мікроскопа.
-Тут нормально? -Поки що. Головне — сиди тихо.
Джексоне, що ти робиш у кутку?
Це лише перший день, упораюся.
Чудово. Дуже весело. Слухай, можна тебе на хвилинку?
-Що ти хотів? -Що це таке?
-Вони просто жартують. -Над тобою.
Так, але я розумію. Я грозився звільнитися, та одразу ж повернувся,
тому я не дивуюся, що вони сміються.
Так. До речі, про жарти.
Коли ти попросив більше обов'язків, ти встав на шлях боса.
У босів є особливість. Вони не приймають насмішки. Вони їх роздають.
Ясно. Та це не страшно. Це мої друзі.
-І майбутні підлеглі. -Це безглуздо.
«БіоТекспо» не за горами.
Тобі час починати відокремлюватися від інших.
Я не ставитимуся до друзів інакше, бо виступаю на заході.
Це більше, ніж захід. Це твій перший публічний вихід.
Якщо хочеш, щоб тебе сприймали серйозно, треба це прийняти.
Привіт, нубе. Хіба ти не маєш принести нам кави?
Уже несу, мілорде.
Я до ваших послуг, бо я лише смиренний нуб.
О ні, тільки не цілуй мені ноги!
Ти кумедний.
НЕСТАБІЛЬНИЙ
Я тобі дещо принесла.
Смаколик на сніданок. Ням.
Яка ти турботлива. Дякую.
Спробуєш?
Спочатку ти.
-Ти думаєш, що я хочу тебе отруїти. -Це буде не вперше.
Боже, я була маленькою, і це були лише проносні.
Незабутня сімейна подорож. Нам довелося купити в того чоловіка багі.
Гаразд. Я спробую перша.
-Бачиш? Він свіжий. -Привіт. Як справи?
Джорджія вже йшла.
Чао-какао.
-Ця дівчина мене в могилу зведе. -Хто це?
Джорджія? Стажерка?
Колишня падчерка? Моє прокляття.
Так. Працювати з родичами — найкраще.
Як ти зробив такий висновок?
Треба поговорити про Джексона. Не думаю, що він готовий до «БіоТекспо».
Не хочеш, щоб він виступав?
Ні, я хочу, щоб він був готовий виступати. Послухай.
Ми влаштуємо корпоратив
і там представимо його, як покращену версією його ж самого.
Яка варта поваги.
Ну, корпоратив — хороша ідея після злиття компаній.
Джексон міг би стати менш безхребетним.
Його хребет зміцніє так, що він не зможе перевернутися в ліжку.
Отже, мені потрібно 100 % концентрації, 100 % зосередженості.
Я не розумію,
навіщо вивчати випадкові факти про працівників «Дреґон».
Для них це не випадкові факти. Це факти з їхнього життя.
І коли такі лідери, як ми, дізнаються про ці факти, для них це важливо.
Я вірю, що ти в це віриш.
-Бо це працює. -Для тебе. Ти знаменитість.
Якщо Елліс Дреґон знає щось про когось, це круто.
Якщо це знає син Елліса Дреґона — це дивно.
От зробимо — побачиш.
Останнє, що люди відчують перед тим, як поїхати на корпоратив, —
трошки магії Дреґонів.
Готовий, Малкольме? Почнімо.
Гаразд. Поїхали.
ТАЙЛЕР
Привіт, Джексоне.
Тайлере, друже,
дай адресу. Пришлю тобі квитки у філармонію.
Так, мені це подобається, бо я люблю філармонії.
СТЕНЛІ
Стенлі з літерою «І». Знаю. Зачекай.
-Стенлі, я приніс тобі тунець. -Це мій улюблений сендвіч.
-Так! Продовжуй. -Уперед.
Гаразд.
МОРГАН
Морган…
Ну-бо, ти це знаєш.
От, напруж м'язи пресу. Мозку потрібен кисень.
Морган, суперзірка відділу кадрів. Ти з Окленду, так? Уперед, «Ворріорз».
-Так! Що? Обожнюю «Ворріорз». -І я.
Боже, невже є хтось, на кого ще не нападав Дреймонд?
Думаю, лише на мене.
Так. Тримай. Зустрінемось на корпоративі.
-Добре. Хороша посмішка. Без зубів. -Рубі.
-Луна. -Привіт.
-Що ти робиш? -Із цими двома буде нелегко.
Контролюю, щоб всі сіли на автобус.
Він наче табірний вожатий.
Не забувайте пити воду. Буде спекотно.
Насправді я дуже хочу провести час з колегами, як-от із вами.
Обіцяю холодний чай, коли ми приїдемо.
Мій улюблений напій. Клас.
І в мене є спрей від кліщів. Знаю, ти боїшся хвороби Лайма.
Це мій найбільший страх. Тепер я лише про це думатиму.
Чудово. Побачимося там.
-Добре. -До…
Це було дивно.
Схоже, від усмішки йому боляче.
Сюди до автобусів.
Ну що, як у нас справи?
Усе добре. Люди відповідали на привітання Джексона.
Чув слова «впевнений» і «професіонал».
-Чудові новини. -І ми ще навіть не поїхали.
-Пітере. Радий тебе бачити. -Джексоне, якраз думав про тебе.
Починається.
Знаєш, я прочитав твою гумореску.
Ту, що про відмінності між Лос-Анджелесом і Нью-Йорком.
Він молодець. Змушує Джексона конкурувати.
Видно, що він справжній досвідчений лідер.
Боже мій. Як ти це знайшов?
В інтернеті можна знайти все.
-Це так забавно. -Так.
Люди дійсно більше там ходять.
Правда ж? Там немає машин.
Ти знаєш. У 2016 ти брав участь у постановці «Дорогого Евана Гансена».
Так.
-Так, це було весело. -Це так круто.
Але, чесно, я відчуваю себе нікчемою,
бо я блазнював на сцені того року,
коли ти будував будинки для бідних людей.
-Я потис руку Джиммі Картеру. -Клас.
Улюблений президент Америки.
Це навіть…
-Це правда? -Ні.
Але ти взагалі спіймав крадія сумок.
-О боже. -Це неймовірно!
Це не я. Це Бог.
-Розумієш? -Це правда.
Я просто був там, де було треба. Це збіг.
А мій тато купив твою компанію після того, як я почав там працювати.
Збіги обставин ніби переслідують тебе.
Я жартую.
Боже мій. Я подумав: «О ні, він справді розізлився?»
-Я про це думав, а потім… -Так.
Подумав: «Він розізлився?»
Розізлився чи…
Що? Я знову жартую. Я не злюся.
-Ти молодець. -Це вже історія, правда.
Твоя біобатарея неймовірна,
і вона буде важливою для «Дреґон».
Так, друже.
Так, ось і він.
-Мій хлопчик віджигає. -Молодець, Джексоне.
Дякую. Ну що, підемо? До автобусів?
-Ти поїдеш зі мною. -Хіба це розумно?
Я геній, і я придумав цю ідею.
Не їхати з усіма. Хіба це не виглядатиме погано?
-Люди подумають, що я особливий. -Ніхто від такого ще не помирав.
«ДРЕҐОН» ВІТАЄ «МАГМУ» ДВІ КОМПАНІЇ СТАЮТЬ ОДНОЮ
Привіт, дівчата.
Джексоне, ти приїхав сюди хлопчиком,
а поїдеш чоловіком.
Я вже чоловік.
Так.
Неймовірно, як швидко я все організував.
Так, ти такий молодець.
Подивіться, хто у нас тут.
Ми.
Чез, Тіджей, я…
Як я рада побачити моїх улюблених членів правління.
Чудово, близнюки тут. Я боялася, що ви не приїдете.
Ми не пропускаємо вечірки.
-Хіба що благодійні. -Так, беріть гроші в тата.
То ти їх запросила?
Звісно. Я почула, як ти їх любиш
і як тобі важливо, щоб вони були тут.
Пам'ятаєш?
Звісно, так. Саме так я і казала.
Ця дівчина завжди така активна.
Може, покажеш Чезу й Тіджею буфет?
Добре, босе.
-Сподіваюся, там є великі креветки. -Ми їмо лише великі.
Цього разу Джорджія перетнула межу.
Можливо, прийшов час її покарати.
Як ти і казала, сім'я — це чудово.
Я це не казала, та дякую, що послухав.
Згоден. Вона найкраща.
Тест.
Він зараз щось скаже. Це маєш робити ти.
Я вже всіх привітав. Це буде перебір.
Гаразд.
Я хочу подякувати всім вам за те, що ви сьогодні тут.
Це важливо.
Дякую родині «Дреґон», що прийняли нас
і гостинно привітали команду «Магми».
Сподіваюся, ми всі, як водень і вуглець,
сформуємо зв'язки.
Фу!
-Наукові жарти — відстій. -Зроби щось круте. Покажи фокус.
Так. Здивуй нас.
Сьогодні з нами є члени ради.
Але, здається, вони не дуже раді.
Бо вони члени ради і…
Так, він лажає. Іди на сцену.
Я не хочу, щоб це зіпсувало тобі день.
Не варто давати йому лажати.
Це вчинок героя.
Піднімися туди, заткни близнюків і владнай це. Уперед.
Бо «раді» звучить майже як «рада».
Це дуже схожі слова, тому…
Гаразд, я більше не хочу забирати ваш час…
Надто пізно!
-Так. Поверни нам наш час. -Або покажи фокус.
Запам'ятав.
Може, нашим наступним фокусом стане зникнення близнюків?
Це не може бути наступний фокус, якщо не зробив перший.
Так. Цей помічник фокусника — відстій.
-Досить. Цить. Будь ласка. -Він нам цитькнув?
-Не може бути. -Цитькнув.
Що скажете про Пітера? Молодець.
Гадаю, я скажу від імені всіх у «Дреґон».,
коли скажу, що ми дуже раді співпраці з командою «Магми».
Так, «Дреґон»?
Прошу, насолоджуйтеся їжею, напоями, знайомтеся.
І проведімо добре час!
Так!
Молодець. Ти прямо герой. Серйозно. Я ж казав.
-Молодець, Джексоне. -Дякую.
А далі в нас ASAP.
Отже, я обробив останні новини, і вони не всі погані.
Що? Він урятував Пітера.
Люди так не думають. Їм здалося, він на нього тиснув.
Близнюки знущалися з нього.
Людям сподобалася взаємодія Пітера й близнюків
і не сподобалося, як Джексон її перервав.
Ось: «Ніхто не любить цитькунів».
І ще: «Нащо син Дреґона налаштовує проти членів правління?»
Підтримка ради важлива для твого успіху.
Вони хотіли знищити тата.
Не кажу, що треба їм довіряти, та не можна від них віддалятися.
Ну, ранок пройшов добре.
Навколо цього пішли деякі чутки.
-Усім же сподобалося. -Так.
Та в автобусі люди це обговорили й зрозуміли, що ти зробив це з усіма,
і це здалося фальшивим у ретроспективі.
Блін. Треба було їхати з ними. Вони не змогли б говорити про це.
Їм не сподобалося, що ти їхав на машині.
-То ти сказав, що не всі новини погані? -Не всі.
Джексон втрачає підтримку лаборантів і керівників,
та про нього хороша думка серед вищого керівництва.
-Ти про тата? -І про Анну.
-Чудово. Усі мене ненавидять. -Я зберу нові дані.
Ви зрозуміли мій жарт про «раду» і «раді»?
Таких слів багато.
Це лише невеличке невдоволення. І це добре, повір.
Невдоволення — це визнання успіху. На невдачі не реагують.
Здається, я втрачаю цей корпоратив.
То поверни його. Хапай. Я б так і зробив.
Я зробив, як зробив би ти, і ось я тут.
-Згоден. -Дякую.
Не старайся бути схожим. Будь як я. Іди ва-банк.
Тоді люди мене ще більше зненавидять.
Іди в бій.
Треба знайти спосіб легко виграти.
Гаразд, як це зробити?
«Захоплення прапора». Правила прості.
Заберете прапор в іншої команди — переможете. Ясно?
-Думаю, так. -Ти капітан синьої команди.
Розділяємося. Червона командо, сюди.
Ми розділимося: двоє охороняють прапор,
двоє захисників бігають полем, решта — відбирає прапор.
Малкольме, коли відійдеш на 100 метрів, атакуй справа.
-Я хочу, щоб тебе помітили. -Приманка.
Саме так.
Треба з'ясувати, хто бігтиме за прапором, а хто захисник.
Коли я скажу, ми побіжімо до дерев.
-Навіть не уявляю… -Рубі? Луна?
Агов, шикуйсь.
-Шикуйсь? -Що?
Сюди.
Так. Ми готові?
Почали! Уперед!
Так, командна робота!
Ти чудово ведеш гру. Ти знову взяв контроль, це твоє.
Не схоже на мою стихію. Я сказав Рубі й Луні шикуватись.
І що вони зробили?
-Вишикувалися. -Чи вміли вони таке раніше?
-Мабуть, ні. -Сьогодні — Рубі та Луна.
Завтра — світ.
Хапати його? Не бачу тут синіх.
Тобі вирішувати, босе.
Я це зроблю.
Червоні, наступ!
Ми це зробили! Червона команда перемогла!
Виходьте.
Де всі?
Я практикую науктерію
Я розставляю келихи…
Червоні?
І я модифікую білки Які складають стінки рослини…
Ви забули про гру?
Ви зникли так надовго.
Усім стало нудно.
А Пітер взяв гітару й врятував атмосферу.
Мабуть, слухати серенаду цікавіше, аніж крики. Хто знав?
Якби я міг знати той крихітний мікроб І нову ферментну сполуку
Я б подивився на всі показання
І їх записав
Це його імпровізація?
Так, це вражає.
Який голос. Нереально.
Добре, заспокойся.
Ходять чутки, що людям це дуже подобається.
Невже, Малкольме?
-Тобі капець. Треба тікати. -Ні. Що? Ні, ти що?
Поборемося ще один день. Зменшимо наші втрати.
Це втрата лише тому, що я послухав тебе.
Власне, я так і казав. Ось чого хочуть люди.
Чудового переосмислення класики від Sublime?
Ні. Відпочинку на корпоративі.
Я весь день у режимі боса й роздаю вказівки,
коли я міг би завойовувати серця й уми, просто граючи музику.
Можу привезти сюди флейту за 20 хвилин.
-Боже, ні. Затори. -Може, іншого разу.
Немає ніяких заторів. Ні, не іншого разу.
У мене результати для твоєї дупи
Я справді хочу…
Лідер знає,
коли припинити слухати батька й почати слухати те, що тут.
-А що там? -Не ти.
Не я? Як би я туди вліз?
Я роблю свій хід.
Агов, друзі. Агов, Пітере. Привіт.
Це я, Джексон. Джей-мен. Ніхто так не каже. Пітере, ти молодець.
Це було справжнє божевілля.
-Дякую. Я це ціную. -Я правда так думаю.
У мене є ідея.
Ходімо в бар. За мій рахунок!
Холодний чай із бурбоном.
Жах.
Я жартую. Це пиво.
Змусиш віджиматися 20 разів, якщо вип'ємо?
-Ні. Я більше не роздаю вказівки. -Він повернувся!
Овва. Ми за тобою сумували.
Я теж сумував за вами.
Будьмо.
Анно, що ти тут бачиш?
Я бачу групу щасливих працівників, що зближується й веселиться.
А ось що бачу я.
Мінне поле.
Один крок у не туди, і Джексон втратить обличчя.
Ти точно не заздриш,
бо Джексон зробив усе по-своєму, і, схоже, це спрацювало?
Ні! Коли в мого сина все добре, я щасливий.
Людям подобається в барі.
Рейтинг Джексона злетів.
Ось, Еллісе. Напитися за кошт компанії — завжди працює.
Розслабся.
Рано. Йому треба піти, поки він попереду.
Гра непередбачувана.
-Це невиправданий ризик. -Може, ризикує не лише він.
Ти про виріз Малкольма?
Я теж хвилювався про це, але йому личить.
-Не ризикуєш — не ласуєш. -Ось, не хвилюйся за нього.
Так, тепер я більше не хвилююся про виріз Малкольма.
-Перепрошую. -Мені подобається. Баджойнг!
Матусю!
Випий із нами шот, матусю.
Так, матусю. Зроби це.
Хочу нагадати, що це робочий захід.
А я хочу нагадати, що два члени правління хочуть випити з тобою.
Очікування погано для бізнесу.
Це вельми безтактно.
Гаразд.
Смачно.
-Решту залишу на потім. -Так нудно.
Боже мій. Тут ще шоти.
-Дякую. У нас вечірка. -Гаразд, ходімо, дами.
Це було жорстко.
Мабуть, це все складно для тебе.
Професійні вечірки — завжди складний захід.
Ні, я про Джорджію.
Я знаю, що у вас є історія.
Хочу сказати, що я вражений тим, як ти справляєшся.
Перепрошую?
Ні, я… У тебе багато задач, і я бачу…
-Вибач, не хотів переходити межі. -Ні, усе гаразд.
Я просто не звикла,
щоб це хтось помічав, тож…
Так.
-Дякую. -Будь ласка.
Он де він.
Наш містер Цить.
Слухайте, я не хотів…
-Не дуже приємно, так? -Не дуже.
Якщо ви так почувалися через мене, пробачте.
Уже пізно.
Треба було вибачатися раніше, і цього недостатньо.
Це правда.
-Та я загладжу провину. -Як?
Обіцяю, на кожній майбутній події в «Дреґон» будуть фокуси.
Звучить добре.
Але це лише слова. Як нам тобі довіряти?
Добре, що ти спитав.
Якби я не заслуговував довіри, хіба я не вкрав би цю монетку?
Вона була за вухом.
-Як він це зробив? -Не знаю!
Магія.
-Дякую. -Це мій хлопчик.
Розумник.
Не впевнений, що ми це забудемо.
Поки не скажемо тост у стилі близнюків.
Клас. Гаразд. Так. Про що саме йде мова?
Про шоти з тіла.
Так ми завершуємо сварки.
Сварка нікуди не дівається, поки шот не випивається.
О ні.
Побігли. Жах!
Бармене, ваш найкращий мескаль, будь ласка.
Тіло мого брата — храм.
Ще не пізно. Ти можеш відмовитися.
Не думаю. Але придивися. Це нова ера лідерства в «Дреґон».
-Готовий вступити в «Пупкову академію»? -Заливай!
Гаразд.
Починаємо.
Випивай!
-Прямо на мене! -На мою сорочку!
Мій живіт!
Ти перетворив цей шот на щось огидне. Ти в порядку?
Не знаю.
Мій планшет.
Ось брудна серветка, яку я знайшов.
Так, ти… Іншого вибору немає.
Воно носом пішло.
Я бачив.
Усі ми бачили.
Переклад субтитрів: Анастасія Кислинська