‫ג'קסון?‬
‫מה אתה עושה, חבוב?‬
‫זה קטע של איינשטיין.‬ ‫כשהפעמונים נופלים, זה מעיר אותך.‬
‫תובנות אמיתיות צצות‬ ‫במצב הביניים שבין ערות…‬
‫לחלום, בטח. אבל למה אתה ישן במעבדה?‬
‫כי הפעמונים לא נפלו.‬
‫אתה עובד כאן כבר ימים.‬
‫אתה צריך ללכת הביתה,‬ ‫להיכנס למיטה ולישון שנת לילה טובה.‬
‫לא. חשוב לי לוודא שאנשים ישכחו מהנופש.‬
‫זה היה לפני שבועות. לאנשים כבר לא אכפת.‬
‫הם המשיכו הלאה. אתה צריך להמשיך הלאה.‬
‫כולם?‬
‫זה חלף ונשכח.‬
‫זה יקרה אחרי פריצת הדרך הגדולה הבאה שלי.‬ ‫זה מה שאתה היית עושה.‬
‫זה מה שהייתי עושה, אבל אתה לא…‬ ‫-אני לא מה?‬
‫אני לא אתה? אני יודע. אני גם מדען ממש טוב,‬
‫וכדי שאוכל להנהיג את האנשים האלה,‬ ‫הם צריכים לראות את זה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב. בסדר. על מה אתה עובד?‬
‫אני שמח ששאלת.‬
‫כל מה שקוראים בחדשות בימים האלה‬ ‫זה על אנשים שרוצים לטוס לחלל.‬
‫אז כולם מסתכלים למעלה.‬
‫אני מסתכל למטה.‬
‫מושבות תת-קרקעיות.‬
‫מתחת למים. מה עוצר בעדנו?‬
‫המים.‬
‫אבל זה רעיון ייחודי.‬
‫אני צריך לחזור לישון.‬
‫- אבא בהפרעה -‬
‫פיטר כבר אמר לך משהו?‬ ‫-על מה?‬
‫על שאני אוביל את צוות הסוללות הביולוגיות.‬ ‫-את מוכנה להירגע?‬
‫אני אוכל להירגע‬ ‫אם את תוכלי לעזור לאחות שלך.‬
‫אם את רוצה להוביל,‬ ‫את חייבת לדעת איך לקדם את עצמך.‬
‫קל לך לומר. את טובה בלבטא את עצמך.‬
‫אני נעשית כל כך… בלה.‬
‫מבינה?‬ ‫-כן.‬
‫פיטר הוא מתוק.‬
‫פשוט תיכנסי אליו למשרד‬ ‫ותגידי לו מה את רוצה.‬
‫את מסוגלת.‬
‫מה קורה, שרמוטות?‬
‫איך קראת לי?‬ ‫-אנחנו לא שרמוטות.‬
‫לא. לא התכוונתי, כאילו,‬
‫ממש שרמוטות.‬
‫פשוט, "שרמוטות".‬
‫תסלחו לי לרגע, שרמוטות?‬
‫אני צריכה ללכת לקדם את עצמי.‬
‫תשחקי אותה.‬
‫סליחה על המילה הבוטה שאמרתי קודם.‬
‫זו הצורה שבה אני והבסטי החדשה שלי מקשקשים.‬
‫איזו בסטי חדשה?‬ ‫-ג'ורג'יה.‬
‫המתמחה של אנה?‬
‫בייבי ג'י ואני חברים על מלא.‬
‫אני לא שמחה בשבילך.‬ ‫-למה לא?‬
‫היא לא נראית לך קצת מופרעת?‬
‫את בכלל לא מכירה אותה.‬
‫האמת שהיא מגניבה בטירוף.‬ ‫היא תבוא לשתות איתנו הערב.‬
‫כדאי לך להצטרף.‬ ‫-מישהו הזכיר שתייה!‬
‫כן.‬
‫כן, מלקולם אמר שכדאי‬ ‫שנכיר טוב יותר את המתמחה של אנה.‬
‫בטח, כן, שיהיה.‬
‫רעיון טוב. אולי שינוי סביבה‬ ‫יעזור לי להגיע לפריצת הדרך הגדולה.‬
‫זה קורה לאבא שלי כל הזמן. שיט. תנקו את זה.‬
‫בחיי.‬
‫הוא מאבד את זה.‬ ‫-בתקווה שלא יביא הביתה את האנרגייה הזאת.‬
‫שמת לב למשהו קצת מוזר בג'קסון לאחרונה?‬
‫טוב, אני תוהה באמת‬ ‫אם אנחנו מפעילים עליו יותר מדי לחץ.‬
‫את חושבת?‬ ‫-ב"אנחנו" התכוונתי אליך‬
‫ואני חושבת שהוא חושש‬ ‫שאתה מאבד את האמון בו.‬
‫זה מגוחך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בתור אביו והמעריץ מספר אחת שלו,‬ ‫יש לי ביטחון מלא בו.‬
‫אבל אם את מאבדת אמון ביכולתו להנהיג,‬
‫אולי כדאי שנעשה משהו כדי להרגיע אותך.‬
‫כן, אתה צודק. אני באמת צריכה להירגע.‬
‫אבל מה בדיוק אני מנסה לרמוז?‬
‫את לא אומרת זאת ישירות,‬
‫אבל ברור שאת שוקלת‬ ‫להחליף אותו כדובר שלנו בביו-טקספו.‬
‫ואו. אני בטוחה?‬
‫את בהחלט מוכנה לשקול מועמדים אחרים.‬
‫ולדעתי כבר חשבת על מישהו.‬
‫נכון. ואני מתה לשמוע מי זה.‬
‫טוב, אני מנחש שאת נוטה לבחור בפיטר.‬
‫אבל הבעיה שהוא יצטרך לעבור בדיקת מהימנות,‬
‫ולאור מצבו הרגשי של ג'קסון,‬ ‫אין סיכוי שנוכל לעשות זאת כאן במשרד.‬
‫אז אני מצטערת שהעליתי את זה.‬
‫אלא אם את מציעה‬ ‫שנפגוש אותו במקום סודי מחוץ למשרד.‬
‫אני תמיד מציעה‬ ‫שנטפל בדברים בצורה מקצועית ככל האפשר‬
‫ובשקיפות מלאה.‬
‫העדפתי את הרעיון הראשון שלך. טוב.‬
‫מבצע פגישה סודית מחוץ למשרד.‬ ‫בבית שלי. תארגני את זה.‬
‫- מתנות לעשירים -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫כן, בטח.‬ ‫-כן?‬
‫אז כששמעתי שדרגון רכשה את החברה שלך,‬
‫אמרתי, "זה אדיר!"‬
‫לא רק כי אנחנו חברים.‬
‫תגידי, את יודעת איפה אוכל לקנות‬ ‫ציור נדיר או חפץ היסטורי במחיר טוב?‬
‫לא, זה לא…‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אה, סליחה.‬
‫סליחה, לא, אני פשוט…‬
‫הוזמנתי לבית של אליס,‬ ‫ואני לא רוצה להגיע בידיים ריקות.‬
‫אה, לא. כן, ברור שלא.‬ ‫-מבינה?‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫אני חושבת שהייתי מסתפקת בבקבוק יין נחמד.‬
‫אבל אל תשתגע‬ ‫ותקנה אחד שהיה שייך לדוכס או משהו.‬
‫אה, כן.‬
‫כן. יין. יין רגיל.‬
‫אני עדיין מסונוור מהילת הכוכבים של אליס.‬
‫מבינה?‬ ‫-כן, נכון, אני מבינה.‬
‫רצית… סליחה.‬
‫רצית לדבר על משהו מסוים?‬
‫לא, אני פשוט…‬
‫אני… יש לך הרבה על הראש,‬ ‫אז רק רציתי להגיד היי.‬
‫תמיד שמח לזה.‬ ‫-טוב, ביי.‬
‫זה נראה נהדר.‬ ‫-זה בהחלט יהיה חינוכי.‬
‫אכן.‬
‫אלוהים. מה הוא עושה כאן?‬
‫אוכל לשאול אותך את אותה שאלה.‬
‫חשבתי שזה אמור להיות סוד?‬ ‫מצבו השברירי של ג'קסון?‬
‫אפשר לסמוך על לזלי.‬
‫אבל האם אפשר לסמוך עליה?‬
‫אני רק רוצה לציין שוב‬ ‫שאני לא מתלהבת מההחלטה להסתיר זאת מג'קסון.‬
‫זה לטובתו.‬ ‫-אתה הבוס.‬
‫ואל תשכחי את זה.‬
‫אז מתי הנבדק מגיע?‬
‫הנבדק?‬
‫הערב הזה יהיה סיר לחץ אמיתי.‬ ‫-על מה הוא מדבר?‬
‫טוב, אנחנו צריכים לגלות‬ ‫אם פיטר מסוגל לעמוד בלחץ.‬
‫ולזלי יעזור בזה?‬
‫הוא מטפל מוכשר מאוד.‬
‫מי מתאים יותר לבדוק‬ ‫אם פיטר יכול לעמוד במשימה?‬
‫תכל'ס, כל אחד אחר.‬
‫תירגעי, אנה. אני צייד מחשבות.‬
‫אלוהים.‬
‫אל תדאגי, אני אחזיר את הכול למקום.‬ ‫-כמו תמיד.‬
‫זה הוא!‬
‫פיטר, פיטר, דוד הליקופטר. בוא תיכנס, אחי.‬
‫אליס.‬
‫סליחה שאיחרתי. הכבישים היו…‬
‫שלום לך!‬ ‫-אלוהים!‬
‫התחלנו.‬
‫מזל שזה לא היה שייך לדוכס.‬
‫מעניין.‬
‫תודה?‬
‫זה לא כלום. "דוכס".‬
‫מה זה?‬ ‫-תתעלם.‬
‫אתה ממש תאהבי את לונה ואת רובי‬ ‫ברגע שתכירי אותן.‬
‫יהיה נחמד אם תוכלי פשוט להיות עדינה איתן.‬
‫בסדר, אבא.‬
‫אני רוצה שתהיה כמו שאת, כמובן.‬
‫אין בעיה.‬
‫אבל פחות כמו שאת כשאת איתי.‬
‫לא כולם מבינים את ההומור שלנו.‬ ‫אנחנו שרמוטות שעושות צחוקים.‬
‫אני יודעת איך לגרום לאנשים לחבב אותי.‬ ‫-היי.‬
‫מה קורה, שרמוטונפות?‬
‫זה אומר "שרמוטות מטונפות".‬
‫טוב לראות אתכן… צ'חלות.‬
‫ואחרי פרס המדע הלאומי ההוא,‬
‫הוריי התחילו להתייחס לתחביב שלי‬ ‫קצת יותר ברצינות.‬
‫כמובן, הייתי בן 13 כשזכיתי בפרס.‬
‫לא בן שבע, כמו מישהו שאנחנו מכירים.‬
‫קראת את האוטוביוגרפיה שלי, "להיות אליס".‬
‫לא, בלעתי אותה.‬
‫זה סיפור מגניב, אבל יש לי שאלה.‬
‫אם היו לך 24 שעות לחיות, מה היית עושה?‬
‫אני צריך לחשוב…‬
‫אל תחשוב על זה. תענה מהבטן.‬
‫בסדר. הייתי מחלק את כל הכסף שלי‬ ‫ומתקשר לכל מי שאני אוהב.‬
‫אני אוהבת את התשובה הזאת.‬ ‫-זה מקסים.‬
‫טוב, קלעת בול הפעם, אבל אל תשתחצן.‬
‫על מה אתה מדבר? הבחור הזה הזוי.‬
‫תוכל לפתור את זה בפחות מדקה?‬
‫בחיי, קובייה הונגרית.‬ ‫נדמה לי שלא פתרתי אחת כזה מאז הקולג'.‬
‫הזמן מתחיל עכשיו.‬
‫הייתי מרוצה ממה שפיטר אמר…‬ ‫-תני לו לעבוד.‬
‫חלפו 30 שניות.‬
‫מה העניין? הלחץ…‬ ‫-בום. לא איבדתי את זה.‬
‫אני רואה עכשיו שגם לך יש מוח מבריק.‬
‫כשמדובר בחידות, אני מקצוען אמיתי.‬
‫רק אל תבקש ממני לאיית "מיסיסיפי".‬ ‫-אף פעם לא הייתי טוב באיות.‬
‫מוחות גדולים חולקים פגמים דומים.‬
‫אתם יודעים מה הפגם הכי מגעיל?‬ ‫נטייה לשקר. אתה מסכים, פיטר?‬
‫בטח.‬
‫זה פוליגרף?‬
‫באיכות צבאית. שניקח אותו לסיבוב?‬
‫נכון שזה כיף?‬
‫שלום. מה קורה, חבר'ה?‬
‫ג'קסון, לא ציפיתי לראות אותך כאן.‬ ‫חשבתי שתהיה בפגישה ההיא.‬
‫במה מדובר? איזו פגישה?‬
‫לא, לא משנה.‬ ‫-על מה היא מדברת?‬
‫פיטר ואנה הלכו להתארח בבית של אבא שלך.‬
‫נראה שההזמנה שלך הלכה לאיבוד בדואר.‬
‫אמרתי לך לא לגלות!‬
‫אופס, סליחה.‬
‫אז כולנו ידענו על זה?‬ ‫-כולם חוץ מרובי.‬
‫פיטר הזכיר את זה גם בפניי. הוא התרגש מאוד.‬
‫אז מה? אבא שלי מארח אצלו את פיטר ואת אנה.‬
‫זה לא משפיע עליי בשום צורה.‬ ‫-נהדר כמה שאתה נשמע בריא עכשיו.‬
‫כן.‬ ‫-זה לא שאני מפחד שפיטר יגנוב לי את התהילה.‬
‫פיטר מרגיש נורא עקב הדברים שקרו,‬ ‫אז הוא לא ינסה שום דבר.‬
‫וגם אם כן, אבא שלך יעצור זאת מייד.‬
‫אכן. הוא יעשה זאת, נכון?‬ ‫-בטח.‬
‫וגם אנה.‬
‫כן.‬
‫מה?‬ ‫-אין לי שום כוונה להתחיל דרמה הערב.‬
‫תודה.‬ ‫-במיוחד לגבי אנה.‬
‫אז את חושבת שהיא זוממת משהו?‬
‫טוב, בוא נגיד שאנה‬ ‫תמיד מחפשת איך לעזור לאנה. תסמכו עליי.‬
‫אז היא מסוגלת לעשות את כל זה‬ ‫מאחורי הגב של אבא שלי? למה?‬
‫כי יש לה איזושהי‬ ‫תוכנית אב גדולה לגבי פיטר.‬
‫חבר'ה, כשאתם מדברים ככה,‬ ‫אתם נשמעים מטורפים.‬
‫לא אופתע אם היא תעשה זאת.‬
‫אתם לא מכירים אותה כמוני.‬
‫חבר'ה, אני בסדר. ברצינות. הכול טוב.‬
‫לגמרי.‬ ‫-אני ממש נינוח עכשיו.‬
‫אני הולך.‬ ‫-לא.‬
‫למה התעקשת לערער אותו ככה?‬
‫את העלית את זה ראשונה.‬ ‫-ואת התעקשת לא להניח לזה.‬
‫הנה זה.‬
‫אמרתי לה להיות אסרטיבית יותר.‬ ‫-ואני אמרתי לה להתמתן.‬
‫איך אני עד כה?‬ ‫-לא משהו.‬
‫אתה באמת לא צריך לעשות את זה.‬ ‫האמת שאני מעדיפה שתוותר.‬
‫כן, פיטר, אם זה מלחיץ מדי מבחינתך…‬
‫זה בסדר. תמיד רציתי לנסות‬ ‫מאז שראיתי את זה ב"הרווקה".‬
‫טוב. בוא נפתח בשאלה קלה.‬
‫האם אי פעם בגדת בארצך?‬
‫אני לא חושב.‬
‫בסדר.‬
‫האם הבנת את "צופן דה וינצ'י"?‬
‫אה, לא.‬
‫על איזו תופעה גופנית היית מעדיף לוותר?‬
‫הדברים שקורים מוקדם מדי.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה לא קורה. אני רק מציין זאת.‬
‫אני אתייחס לזה כ"כן".‬
‫האם היית מתאר אותי כ"נאה באופן קלסי"?‬
‫יש שם כריזמה מסוימת.‬ ‫-אני מפריע למשהו?‬
‫ג'קסון, נהדר לראות אותך.‬ ‫-כן, היי.‬
‫בן זונה, הוא מתכוון לזה!‬
‫זו בדיוק הסיבה שרציתי שהכול יהיה גלוי.‬
‫אז כדאי שתדבר עם הבן שלך‬ ‫לפני שהכול יצא משליטה.‬
‫או שנוכל לומר שהכול היה רעיון שלך.‬
‫טוב, אעשה את זה.‬
‫היי, חבוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי, בחור.‬
‫לא ציפיתי לך. תן לי להביא לך משקה.‬
‫אני לא מאמין שזה קורה. איזו בגידה.‬
‫טוב, אני יכול להסביר.‬ ‫-לא, תן לי להסביר.‬
‫אנה הזמינה את פיטר כדי לקרב בינו לבינך,‬ ‫ולוודא שכך הוא יצליח לעקוף אותי.‬
‫זו הסיבה שכל זה קורה.‬
‫זה מה שקורה?‬ ‫-כן. זה די ברור.‬
‫לדעתי היא לא ארגנה את זה במשרד‬ ‫כדי שלא אעשה בלגן.‬
‫בכל אופן, ללא קשר לכך,‬
‫אני חושב שאנה פשוט דואגת לך מאוד.‬
‫היא דואגת לעצמה.‬
‫היא מנסה להפיל אותך בפח. בריטית ערמומית.‬
‫מה אם היא בסך הכול חוששת שאתה על הקצה?‬
‫לא. אנה מתכננת משהו לא טוב עם פיטר,‬ ‫וזה חייב להיפסק עכשיו.‬
‫ברגע זה.‬ ‫-טוב, זו שאלה מכשילה.‬
‫למה אני אוהב חזק כל כך?‬
‫אני לא יודע, חבוב.‬ ‫אולי כי יש לך לב ממש גדול.‬
‫זו קללה.‬
‫פיטר היה על המוקד מספיק זמן.‬ ‫מה דעתכם שכולנו ננסה את הפוליגרף?‬
‫או שפשוט נסיים עם זה.‬ ‫-לא. אנה, אולי תרצי לנסות?‬
‫לא, תודה. אני חושבת שמיצינו את הפוליגרף.‬
‫אני לא. אז אני אהיה הבא בתור.‬
‫ואחר כך מי שבא אחריי.‬
‫כנראה אנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בזריזות.‬
‫אני פשוט אשב‬ ‫ואשים על עצמי את הדבר הטיפשי הזה.‬
‫לא, זה לא דבר טיפשי.‬
‫בסדר. אפשר להתחיל?‬ ‫-כן.‬
‫האם הוזמנתי הערב? לא.‬
‫האם הופתעתי לגלות שפיטר הוזמן? כן.‬
‫לזלי, איך אני עד כה?‬
‫קצת בכייני, אבל עד כה הכול נכון.‬
‫טוב, מה תגיד על זה?‬
‫האם גנבת את השמפו שלי כשעזבת את הבית?‬
‫לא.‬ ‫-תראה, זה זז בטירוף.‬
‫אתה משקר.‬ ‫-מיהרתי. פשוט לקחתי אותו.‬
‫ידעתי שהשיער שלך נראה רך יותר.‬ ‫תמיד קינאת בי.‬
‫אולי עדיף שנניח לו.‬
‫אולי עדיף שננסה פעילות חדשה.‬
‫לא. בעצם, אנה, את הבאה בתור.‬
‫אל תדלג עליי. זו המכונה שלי.‬
‫בסדר. בטח.‬
‫אנה, את אחריו.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז רק תסתכל על המחטים שם.‬
‫טוב, בוא נראה אותך.‬
‫בסדר, לזלי. כמה זמן גרת עם אבא שלי?‬
‫לא יודע. אני מניח‬ ‫שבסביבות 3,800 שעות חיוב.‬
‫רגע, הבחור הזה עורך דין?‬
‫לא, הוא המטפל הרגשי הצמוד שלי.‬
‫קיבלתי ממנו וייב של בן דוד ששרד תאונה.‬
‫אז אתה באמת מטפל?‬
‫אני לא רק מטפל. אני מאמן לחיים. אני גורו.‬
‫אני לוחש למנכ"לים מוסמך.‬
‫לזלי עזר לי בתקופה אפלה מאוד.‬
‫מצבך טוב יותר עכשיו?‬
‫כן. לא, אני הרבה יותר טוב עכשיו.‬
‫למעשה, אפילו יכול להיות שכבר לא אזדקק לו.‬
‫טוב, אתה יודע, זה כיף לצחוק עם החברים שלך.‬
‫העבודה שאנחנו עושים רצינית מאוד.‬
‫הוא משקר.‬
‫אילו הייתי משקר,‬ ‫זה היה זז בטירוף הרבה יותר.‬
‫הנה זה שוב.‬
‫זה נראה כמו שקר.‬
‫צייד המחשבות הופך לניצוד.‬
‫מה אתה עושה? אנחנו צריכים את זה!‬
‫בוא נלך לתקן את זה יחד, ג'קסון.‬ ‫למטה. זה נשבר.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫ניסיתי למשוך זמן‬ ‫בזמן שאנחנו רוקחים עוד אחת מהמזימות שלנו.‬
‫אין "אנחנו", לזלי.‬
‫אני מתקן את זה‬ ‫כדי לחשוף את הערמומיות של אנה.‬
‫אל תטריח את עצמך עם זה.‬ ‫השרוול היה הדוק מדי. כל הזרוע שלי מעקצצת.‬
‫אז אני אביט מהצד‬ ‫בזמן שאנה עוזרת לפיטר לעקוף אותי?‬
‫היי, פיטר רוצה להפיל את שנינו.‬
‫אני מרגיש את זה בחזה.‬ ‫הוא רוצה להוציא אותי מהתמונה.‬
‫או לפחות מבית האורחים.‬
‫בסדר. זו התוכנית.‬
‫אני אצור תרחיש חירום.‬
‫פיטר יקרוס תחת הלחץ,‬ ‫ואתה תסתער כמו בעל הבית.‬
‫ואז אליס ישכח מכל מה שפיטר אמר עליי.‬
‫ואז כולנו נחזור להיות משפחה מאושרת.‬
‫מה שזה לא יהיה שאתה מתכנן, אני בחוץ.‬ ‫-מצוין. תוכל להכחיש כל קשר.‬
‫תזכור, כשיתחיל הבלגן,‬ ‫תישאר רגוע ותהיה חד כמו מסור.‬
‫תישאר רגוע ותהיה כמו ג'קסון.‬
‫טוב, חדשות טובות, חבר'ה. תיקנתי את זה.‬
‫אז אנה, בואי.‬
‫לא, תודה.‬
‫אפשר להמשיך בפגישה הנחמדה והרגילה שלנו‬ ‫ולהפסיק עם המשחקים?‬
‫להפסיק עם המשחקים?‬
‫מתאים לי להפסיק עם המשחקים.‬ ‫מה דעתך שנוציא את הכול החוצה?‬
‫ננהל שיחה כמו שני מבוגרים.‬
‫מה באמת קורה הערב, אנה?‬
‫חשבנו שיהיה נחמד להכיר את פיטר טוב יותר.‬
‫הרעיון של אנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫לגמרי הרעיון שלה.‬ ‫-זה היה רעיון שלי.‬
‫אני יודע שזה מעבר לכך, כי שמרת את זה בסוד.‬
‫למה עשית את זה, אנה?‬ ‫-למה עשית את זה?‬
‫כי אתה התעקשת.‬
‫באמת?‬ ‫-אם אתה לא מתכוון לספר לו, אני אספר.‬
‫תספרי לו.‬
‫בסדר.‬
‫אליס רצה שפיטר‬ ‫יעבור בדיקת מהימנות בחשאי לביו-טקספו‬
‫כי האמון שלו בך מתערער.‬
‫מה?‬ ‫-טוב, זה שוד!‬
‫כולם על הרצפה עכשיו! כולם, על הרצפה!‬
‫לזלי?‬
‫אלוהים!‬
‫אאוץ'.‬
‫משהו לא בסדר. הצילו!‬
‫אלוהים.‬ ‫-אני חושב שהוא חוטף התקף לב.‬
‫הוא לא. תסמכו עליי.‬
‫נתקשר למוקד החירום.‬ ‫-לא! כולם יודעים שהם בדיחה.‬
‫אויבי הציבור. נתקשר לבחור שלי.‬
‫פיטר, זה בסדר. אין צורך להתקשר לאף אחד.‬
‫לא, אני חושב שפיטר צודק!‬
‫כמובן, כי פיטר תמיד צודק.‬ ‫למה שלא תיתן לו את כל החברה הדפוקה?‬
‫הוא התמוטט, אוחז בחזה.‬
‫ניכר שיש כאן גם עניין נפשי כלשהו.‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬ ‫זה הייתי אני מאחורי המסכה.‬
‫יש לא מעט דברים בעיתיים.‬
‫לא נראה לי שזה עוזר.‬
‫נראה שלזלי אכן חווה התקף לב,‬ ‫אבל הוא יציב עכשיו.‬
‫הוא יהיה בסדר?‬
‫אולי. אנשי מוקד החירום לוקחים אותו.‬
‫יש להם הרבה תרופות וציוד שאין לי.‬
‫הם מאורגנים ממש טוב.‬
‫אל תבין לא נכון את מה שקרה הערב.‬
‫זה לא היה אמור להתנהל ככה.‬
‫מה שקרה היה באשמתי.‬ ‫התאמצתי בעבודה עד כדי טירוף.‬
‫שכנעתי את עצמי שאנה רוקמת מזימות נגדי.‬
‫האמת היא שלא רציתי להתמודד‬ ‫עם מה שקורה כאן.‬
‫אתה לא חושב שאני מסוגל.‬
‫ואני מבין אותך, אז אני מצטער על הערב.‬
‫לזלי מבקש שמישהו ייסע איתו באמבולנס.‬
‫הייתי עושה את זה, אבל יש לי משהו.‬
‫באמת?‬
‫אתה רוצה שאני…‬ ‫טוב, אני אחזור מחר לקחת את המכונית שלי.‬
‫אני בכלל לא מכיר אותו.‬
‫זה אמבולנס קטן. הולך להיות צפוף.‬
‫מעולה.‬
‫טוב, זה היה אסון.‬
‫זה נראה ככה.‬
‫לעין הלא מיומנת.‬
‫סליחה?‬
‫אסונות הם המקום שבו מנהיגים נולדים.‬
‫ג'קסון הצטרך ביצים ענקיות‬ ‫כדי להתנצל בפניי כך.‬
‫עם ביצים כאלה, היכולות של הילד הזה…‬
‫אני לא…‬
‫אני חושב שעדיין יש לו את זה.‬
‫ביצים של מנהיג.‬
‫מלקולם, אתה לא תאמין…‬
‫מה קורה, אחי?‬ ‫-מה את עושה כאן?‬
‫צפיתי בסרט עם מלקולם,‬ ‫אבל הוא התעלף. חלשלוש.‬
‫את במיטה שלי.‬
‫אתה כועס?‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬