Jackson!
Ce faci, amice?
Așa făcea Einstein. Când cad clopoțeii, te trezești.
Revelațiile apar între starea de veghe…
Și somn, sigur.
- Dar de ce dormi în laborator? - Clopoțeii n-au căzut.
Lucrezi de zile bune.
Du-te acasă, bagă-te în pat și odihnește-te!
Nu. Vreau să uite toți ce-a fost în tabără.
Au trecut câteva săptămâni. Au uitat de asta. Fă și tu la fel!
Toți?
E de domeniul trecutului.
O să fie după ce voi avea o reușită.
Așa faci tu, nu?
- Așa aș face eu, dar tu nu ești… - Ce?
Nu sunt ca tine? Știu asta. Dar sunt un bun om de știință.
Ca să fiu lider, ei trebuie să vadă asta.
- Da. - Nu-i așa?
- Bine. La ce lucrezi aici? - Mă bucur că ai întrebat.
Tot citim în presă că lumea vrea să ajungă în spațiu.
Toată lumea se uită în sus.
Eu mă uit în jos.
Colonii subterane.
Sub apă. Ce ne împiedică?
Apa.
Dar e o idee unică.
Mă culc la loc.
INSTABIL
- Ai aflat ceva de la Peter? - Ce să aflu?
- Dacă preiau proiectul cu biobateriile. - Las-o mai moale!
N-ar fi nevoie s-o fac, dacă ai ajuta-o pe sora ta.
Dacă vrei să fii lider, promovează-te singură!
E ușor pentru tine s-o spui. Tu te pricepi la asta.
Eu încep să bat câmpii.
- Știi? - Da.
Peter e drăguț.
Trebuie să intri în biroul lui și să-i spui ce vrei.
Te descurci.
Ce faceți, pupezelor?
- Cum mi-ai zis? - Nu suntem pupeze.
Nu!
Nu m-am referit la genul ăla de pupeze.
La pupeze normale.
Mă scuzați o clipă, pupezelor?
Mă duc să mă promovez.
Bravo ție!
Scuze pentru limbajul meu!
Așa pălăvrăgesc cu noua mea prietenă.
- Cu cine? - Cu Georgia.
Stagiara Annei?
Bebe-G e gangster.
- Nu-mi place asta. - De ce nu?
Nu ți se pare că e cam dusă cu sorcova?
Nici măcar n-o cunoști.
E foarte tare. Ne vedem la o băută în seara asta.
- Ar trebui să vii și tu. - Cineva a pomenit o băută!
Da!
Malcolm spunea că ar trebui s-o cunoaștem pe stagiară.
Da, sigur.
Bună idee!
Dacă schimb locul, poate am o revelație.
Tata pățește mereu așa. Fir-ar! Curăță tu!
Vai de mine!
- O ia razna. - Sper să nu aducă energia asta acasă.
Ai observat vreun comportament ciudat la Jackson recent?
Mă întreb dacă nu cumva punem prea multă presiune pe el.
Așa facem?
Mă refer la tine.
Cred că e îngrijorat că-ți pierzi încrederea în el.
E ridicol.
- Așa e? - Da.
Ca tată și fan numărul unu, am încredere deplină în el.
Dacă îți pierzi încrederea în abilitățile lui de lider,
ar trebui să facem ceva ca să te liniștești.
Da, ai dreptate. Eu trebuie să mă liniștesc.
Dar ce propun, mai exact?
O iei pe ocolite,
dar e clar că te gândești să nu mai prezinte el la BioTexpo.
Serios? Sunt sigură de asta?
Iei în considerare alți candidați.
Și cred că te-ai gândit deja la cineva.
Da, și abia aștept să aud cine e!
Cred că îl susții pe Peter.
Dar problema e că ar trebui să-l pregătim
și n-am putea face asta la birou în starea emoțională a lui Jackson.
Regret că am adus vorba!
Sau poate sugerezi să ne întâlnim cu el undeva secret, în afara biroului.
Eu sugerez mereu să rezolvăm lucrurile cât mai profesionist și cu transparență.
Prefer prima idee.
Operațiunea Întâlnirea Secretă are loc la mine acasă. Ocupă-te!
CADOURI PENTRU BOGĂTAȘI
- Bună! - Bună!
Putem discuta puțin?
- Da, sigur. - Da?
Când am auzit că Dragon ți-a cumpărat compania,
m-am bucurat.
Nu doar că suntem prieteni.
Știi unde aș putea găsi la preț bun un tablou rar sau un vestigiu istoric?
Nu, nu prea…
Nu știu.
Scuze!
Scuze, voiam să…
Am fost invitat acasă la Ellis și nu vreau să mă duc cu mâna goală.
Nu, desigur.
Știi ce? Eu m-aș duce cu o sticlă bună de vin.
Dar nu exagera și nu cumpăra una care a fost a unui duce!
Da…
Da. Vin. Vin obișnuit.
Încă sunt puțin fascinat de Ellis.
- Înțelegi? - Da, înțeleg.
Voiai să… Scuze!
Voiai să discutăm ceva?
Nu, voiam doar să…
- Ai multe pe cap. Voiam doar să te salut. - Ușa mea e deschisă mereu.
Bine. Pa!
- Arată minunat. - Va fi educativ.
Într-adevăr.
Iisuse! El ce caută aici?
Te-aș întreba același lucru.
Parcă era un secret din cauza stării fragile a băiatului.
- Leslie e de încredere. - Oare ea e?
Repet. Nu mi se pare o idee bună să ascundem asta de Jackson.
Pentru el o fac.
- Tu ești șeful. - Să nu uiți asta!
Când ajunge subiectul?
Subiectul?
- Seara va fi ca o oală sub presiune. - Ce spune?
Trebuie să aflăm dacă Peter face față presiunii.
Leslie ne va ajuta?
E un terapeut talentat.
Cine e mai potrivit să afle asta?
Oricine altcineva.
Calmează-te, Anna! Sunt „vânător de minți”.
Of, Doamne!
- Nu-ți face griji! Pun totul la loc. - Mereu o face.
El e!
Peter, mâncătorul de mezeluri!
Intră, omule!
Ellis!
Am întârziat. Traficul a fost…
- Hei! - Iisuse!
Și s-a dus!
Bine că n-a aparținut unui duce!
Interesant!
Mulțumesc!
- Nu e de ignorat. - „Duce.”
- Cum adică? - Nu-ți face griji!
O să-ți placă de Luna și Ruby după ce le vei cunoaște.
Ar fi frumos să fii blândă cu ele.
Bine, tată!
Vreau să fii tu însăți, desigur.
Așa o să fac.
Dar nu la fel de mult ca atunci când ești cu mine.
Nu înțeleg toți umorul nostru. Noi ne prostim.
- Știu să mă fac plăcută. - Bună!
Ce mai faceți, zdrențelor?
Sau pațachinelor…
Ne bucurăm să vă vedem, parașutelor.
După obținerea Premiului Național pentru Știință,
părinții m-au luat în serios.
Aveam 13 ani când am câștigat premiul.
Nu șapte, ca alții.
Mi-ai citit autobiografia, În mintea lui Ellis.
Nu, am devorat-o.
Mișto poveste, dar am o întrebare.
Dacă ai avea 24 de ore de trăit, ce ai face?
Să mă gândesc!
Nu te gândi! Răspunde spontan!
Bine. Mi-aș dona toți banii și i-aș suna pe cei dragi.
- Îmi place. - E drăguț.
Ai nimerit-o pe asta, dar nu te da mare!
Ce tot spui? Tipul ăsta e o figură.
Poți rezolva ăsta într-un minut?
Un cub Rubik. N-am mai rezolvat unul din facultate.
Cronometrul e pornit.
- Îmi plăcea ce spunea… - Gura! Omul are treabă.
Au trecut 30 de secunde.
- Ce? Te simți… - Gata! Încă mă pricep.
Acum văd că și tu ai o minte strălucită.
Sunt maestru la puzzle-uri.
- Nu-mi cere să silabisesc Mississippi! - Nu e nici atuul meu.
- Mințile luminate au aceleași defecte. - Care e cel mai urât defect?
Să minți. Nu-i așa, Peter?
Sigur.
- Ăsta e un poligraf? - De uz militar. Îl probăm?
Cât de distractiv!
Salut! Ce mai faceți?
Nu mă așteptam să te văd aici. Credeam că te duci la întâlnire.
La ce întâlnire?
- Nu contează. - Despre ce vorbește?
Peter și Anna sunt la tatăl tău acasă.
Invitația ta s-o fi rătăcit.
Ți-am zis să nu pomenești asta.
Scuze!
- Știați toți? - Toți, mai puțin Ruby.
Am aflat de la Peter. Era foarte entuziasmat.
Și ce? Tata i-a invitat la un pahar.
- Nu mă afectează deloc. - Îmi place gândirea ta sănătoasă.
- Da. - Doar nu mă tem că-mi fură gloria!
Peter regretă cum au decurs lucrurile, așa că nu va încerca nimic.
Iar tatăl tău l-ar respinge.
- Da. Nu-i așa? - Categoric!
Și Anna.
Da.
- Ce? - Nu încep niciun conflict în seara asta.
- Mulțumesc! - Mai ales despre Anna.
Crezi că pune ceva la cale?
Să zicem că Anna își vede interesul mereu.
Credeți-mă!
Ar face asta fără știrea tatei? De ce?
Pentru că are un mare plan cu Peter.
Când vorbiți așa, păreți nebuni.
Nu m-ar mira.
Voi nu o cunoașteți ca mine.
Fraților, sunt bine. Serios.
- Absolut. - Sunt calm.
- Plec. - Nu…
De ce l-ai întărâtat?
- Tu ai adus vorba! - Iar tu nu te mai opreai.
Asta e!
- I-am zis să fie mai fermă. - Și eu i-am zis s-o lase mai moale.
- Cum mă descurc? - Nu prea bine.
Chiar nu trebuie să faci asta. Aș prefera să n-o faci.
Da, Peter. Dacă te simți presat…
E OK. Am vrut să încerc asta de când am văzut-o în Burlăcița.
Grozav. Să începem cu una ușoară!
Ți-ai trădat vreodată țara?
Nu cred.
Bine.
Ai înțeles Codul lui Da Vinci?
Nu.
De ce funcție a corpului ai vrea să scapi?
- De tot ce e precoce. - Bine.
Nu pățesc asta. Ziceam și eu!
Îl iau ca pe un „da”.
Ai spune că am o frumusețe clasică?
- Emani energie de lider. - Vă întrerup?
- Mă bucur să te văd. - Salut!
A fost sincer!
De asta am vrut să nu ne ascundem.
Vorbește cu fiul tău înainte ca totul să degenereze!
Sau am putea spune că e ideea ta.
Bine.
- Salut, amice! - Salut!
Omule, nu te așteptam. Îți dau ceva de băut.
Nu pot să cred ce se întâmplă. Ce trădare!
- Pot să-ți explic. - Lasă-mă pe mine!
Anna l-a adus aici ca să vă împrieteniți și ca să mă fenteze.
Ăsta e scopul întâlnirii.
- Ăsta e scopul? - Da. E destul de evident.
Cred că n-a făcut-o la birou ca să nu fac valuri.
Orice-ar fi,
cred că Anna își face griji în privința ta.
Se gândește doar la ea.
Te-a păcălit. Englezoaică vicleană!
Și dacă e doar îngrijorată că ești în pericol?
Nu. Anna se ține de prostii cu Peter. Dar totul se termină acum!
- Acum! - Asta e dificilă.
De ce iubesc cu patos?
Nu știu, amice. Poate pentru că ai o inimă mare.
E un blestem.
L-ați interogat destul pe Peter. Ce-ar fi să încercăm toți poligraful?
- Sau terminăm de tot. - Nu. Anna, ce zici?
Nu, mulțumesc. Cred că ne-am săturat de poligraf.
Eu nu. E rândul meu.
Apoi, e rândul altcuiva.
- Poate al Annei. - Bine.
Repejor!
Mă așez și îmi atașez prostia asta.
Nu e o prostie.
- Bine. Încep? - Da.
M-ați invitat în seara asta? Nu.
M-a surprins că l-ați invitat pe el? Da.
Leslie, cum mă descurc?
Te cam lamentezi, dar spui adevărul.
Ce zici de asta?
Mi-ai furat șamponul când te-ai mutat?
- Nu. - Ha! Uite, o ia razna!
- Minți! - Mă grăbeam. L-am luat.
Am observat c-ai părul mătăsos. M-ai invidiat mereu!
Las-o mai moale!
Haideți să facem altceva!
De fapt, Anna, tu urmezi.
Nu săriți peste mine! E mașinăria mea.
Bine. Sigur.
Anna, mai aștepți.
- Bine. - Ai grijă la ace!
Hai, fă-ți de cap!
Leslie, de când locuiești cu tata?
Cred că am facturat în jur de 3.800 de ore.
Tipul ăsta e avocat?
Nu, e terapeutul meu.
Îmi dădea impresia că e vărul care a avut un accident.
Chiar ești terapeut?
Nu doar terapeut. Sunt life coach și guru.
Sunt dresor calificat de șefi.
M-a ajutat să trec peste vremuri negre.
Te simți mai bine acum?
Da, sunt mult mai bine acum.
De fapt, s-ar putea să nu mai am nevoie de el.
E bine să râzi cu prietenii.
Munca pe care o facem e foarte serioasă.
Minte.
Dacă mințeam, mașinăria făcea mai urât.
Iar începe!
Pare o minciună.
Vânătorul devine cel vânat.
- Ce faci? Avem nevoie de asta! - Hai s-o reparăm! La parter. S-a rupt.
Bine.
- Ce naiba a fost asta? - Nu știu.
Încercam să trag de timp, până punem la cale ceva.
Nu suntem o echipă.
Vreau s-o repar ca s-o demasc pe Anna.
Uită de ea! Manșeta e prea strânsă. Mă furnică tot brațul.
Și să-i las pe Anna și pe Peter să mă înlăture?
Peter vrea să ne înlăture pe amândoi.
O simt în piept. Vrea să ies din peisaj. Sau cel puțin din casa de oaspeți.
Uite care-i planul!
Voi crea o situație de urgență.
Peter va claca din cauza stresului, iar tu vei salva situația.
Ellis va uita tot ce a zis Peter despre mine.
Apoi vom fi din nou o familie fericită.
- Nu mă bag în povestea asta. - Perfect! Vei spune că n-ai știut.
Ține minte! Când planul e în toi, păstrează-ți calmul și dă-i bătaie!
Păstrează-ți calmul și dă bătaie!
Vești bune! Am reparat chestia asta.
Anna, vino aici!
Nu, mulțumesc!
Putem avea o întâlnire normală, fără jocuri?
Fără jocuri?
Sunt de acord cu asta. Haideți să dăm cărțile pe față!
Și să discutăm ca între adulți!
Ce se întâmplă în seara asta?
Am vrut să-l cunoaștem mai bine pe Peter.
- E ideea Annei. - Bine.
- Doar a ei. - A fost ideea mea.
Nu e atât de simplu, fiindcă ați ascuns asta de mine.
- De ce ai făcut asta? - Da. De ce?
Pentru că ai insistat.
- Da? - Dacă nu-i spui tu, o fac eu.
Spune-i tu!
Bine.
Ellis a vrut să-l pregătească pe Peter pentru BioTexpo. Nu are încredere în tine.
- Ce? - Ăsta e un jaf!
La podea! Toată lumea, la podea!
Leslie?
Doamne!
Au!
Ceva nu e bine. Ajutor!
- Doamne! - Cred că face infarct.
Nu, credeți-mă!
- Să sunăm la salvare! - Nu! Se știe că nu te ajută.
E inamicul public. Am eu pe cineva.
Nu e nevoie să suni pe nimeni.
Peter are dreptate!
Da, că Peter știe tot!
Dă-i toată compania odată!
S-a prăbușit, cu mâna la piept.
Are și probleme mintale.
Trebuie să vă spun că eu sunt hoțul.
Avem multe de rezolvat.
Nu cred că asta ajută.
Se pare că a făcut infarct, dar acum e stabil.
Se va face bine?
Poate. L-au luat cu salvarea.
Eu nu am medicamentele și aparatele lor. Ei au tot ce le trebuie.
Nu vreau să-ți faci impresia greșită. Nu așa trebuia să se întâmple.
Nu, e vina mea. M-am lăsat dus de val.
M-am convins că Anna complotează împotriva mea.
Adevărul e că nu voiam să recunosc ce se întâmplă. Că nu crezi în mine.
Nu te învinovățesc. Scuze!
Leslie vrea să-l însoțească cineva.
M-aș duce eu, dar am treabă.
Serios?
Vreți să… Bine.
Mă întorc mâine să-mi iau mașina.
Nici măcar nu-l cunosc.
- E o ambulanță mică. O să vă înghesuiți. - Grozav!
A fost un dezastru.
Așa pare.
Pentru ochiul neavizat.
Poftim?
În dezastre, se nasc liderii.
A fost nevoie de mult curaj pentru a-și cere scuze.
În raport cu mărimea copilului ăstuia…
Nu…
Cred că are ce trebuie.
Are tupeu de lider.
Malcolm, n-o să crezi…
- Ce faci, amice? - Ce cauți aici?
Am văzut un film cu Malcolm, dar a adormit. Nu ține la băutură.
Stai pe patul meu.
Și ești supărat?
Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică