Jackson?
Vad gör du, kompis?
Det är en Einstein-grej. När bjällrorna faller väcker de en.
Insikter sker i tillståndet mellan vakenhet…
…och drömmar. Men varför sover du i labbet?
-Bjällrorna föll inte. -Du har jobbat i flera dagar.
Åk hem, lägg dig i sängen, och få en god natts sömn.
Nej, jag vill att folk ska glömma retreaten.
Den var flera veckor sen. Folk har gått vidare. Gå vidare.
Alla?
Det är glömt.
Det blir det när jag kommer på nästa stora genombrott.
Så skulle väl du göra?
-Ja, men du är inte… -Jag är inte vad?
Inte du? Det vet jag. Men jag är en riktigt bra forskare.
För att jag ska kunna leda folk måste de se det.
-Ja. -Ja.
-Okej. Vad har du på gång? -Kul att du frågade.
Allt på nyheterna nuförtiden är att folk vill åka till rymden.
Så alla tittar uppåt.
Jag tittar nedåt.
Kolonier under vattenytan. Vad hindrar oss?
Vattnet.
Men det är en unik idé.
Jag måste somna om.
-Har Peter sagt nåt till dig än? -Om vad?
-Om att låta mig leda biobatteri-teamet. -Kan du lugna dig lite?
Det skulle inte behövas om du hjälper mig.
Om du vill leda måste du kunna tala för dig själv.
Lätt för dig att säga. Du är bra på att prata.
Jag blir bara så… blä.
-Hajar du? -Ja.
Peter är snäll. Gå in på hans kontor och berätta vad du vill.
Du fixar det.
Läget, slampor?
-Vad kallade du mig? -Vi är inte slampor.
Åh nej. Jag menade inte
slampiga slampor.
Bara typ "slampor".
Kan ni slampor ursäkta mig lite? Jag måste gå och tala för mig själv.
Ja, för fan.
Förlåt för mitt vågade språk nyss.
Det är så tugget går mellan mig och min nya bästis.
-Vilken ny bästis? -Georgia.
-Annas praktikant? -Baby G är alltid på G.
-Det låter inte så bra. -Varför inte?
Verkar hon inte en aning galen?
Du känner henne inte.
Hon är faktiskt cool. Vi ska ta en drink ikväll.
-Följ med. -Nån nämnde drinkar!
Ja.
Malcolm sa att vi borde lära känna Annas praktikant.
Visst.
Bra idé. Ett miljöombyte kanske leder till mitt stora genombrott.
Det händer farsan hela tiden. Jäklar. Städa upp det.
-Jösses. -Han tappar greppet.
Hoppas att han inte tar med den energin hem.
Har du märkt nåt skumt med Jackson nyligen?
Jag undrar om vi sätter för mycket press på honom.
-Gör vi? -Med "vi" menar jag du.
Han är nog orolig att du tappar förtroendet för honom.
Vad befängt.
-Är det? -Ja.
Som hans far och största fan har jag fullt förtroende för honom.
Men om du förlorade tron på hans förmåga att leda
borde vi kanske göra nåt för att lugna dig.
Ja, du har rätt. Det är jag som behöver lugnas.
Men vad är det jag föreslår?
Du vill inte säga det,
men du funderar på att ersätta honom som vår talesman på BioTexpo.
Oj. Är jag säker på det?
Du är villig att överväga andra kandidater.
-Och du kanske redan har en i åtanke. -Jag ser fram emot att höra vem det är.
Jag gissar att du förespråkar Peter.
Men i så fall måste han granskas,
och det kan vi inte göra i Jacksons tillstånd här på kontoret.
Förlåt att jag tog upp det.
Om du inte föreslog att vi skulle träffa honom i hemlighet utanför kontoret.
Jag föreslår alltid att vi hanterar saker professionellt och transparent.
Jag föredrar din första idé. Operation Hemligt möte hos mig. Fixa det.
GÅVOR TILL JÄTTERIKA
-Hej. -Hej.
Får jag prata med dig?
-Ja, visst. -Ja?
När jag hörde att Dragon köpte ditt företag tänkte jag: "Jäklar vad bra!"
Inte bara för att vi är vänner.
Vet du var jag kan köpa en ovanlig målning eller en historisk artefakt?
Nej, det är inte…
Det vet jag inte.
Åh, ursäkta.
Förlåt, nej, jag bara…
Jag blev inbjuden till Ellis hus, och jag vill inte dyka upp tomhänt.
Åh, nej. Självklart inte.
Vet du vad? Jag skulle nog bara ta med en fin flaska vin.
Men gå inte överstyr och köp nån som tillhörde en hertig.
Okej.
Vanligt vin.
Jag är fortfarande lite betagen av hela den här Ellis-auran.
-Du vet? -Ja, jag fattar.
Ursäkta, ville du prata om nåt?
Nej, jag bara…
Du har mycket att göra, så jag ville bara säga hej.
-Det går alltid bra. -Okej, hejdå.
-Det ser underbart ut. -Det blir lärorikt.
Verkligen.
Jisses. Vad gör han här?
Jag kan fråga dig samma sak.
Skulle inte Jacksons bräckliga tillstånd vara en hemlighet?
Leslie kan man lita på.
Kan man lita på henne?
Det känns inte bra att dölja det här från Jackson.
-Det är för hans bästa. -Du är chefen.
Glöm inte det.
När kommer objektet?
Objektet?
-Ikväll blir trycket högt. -Vad pratar han om?
Vi måste ta reda på om Peter kan hantera trycket.
-Ska Leslie hjälpa till med det? -Han är en duktig terapeut.
-Vem skulle passa bättre? -Bokstavligen vem som helst.
Lugn, Anna. Jag är en tankeläsare.
Herregud.
-Lugn, jag stoppar tillbaka allt. -Det gör han alltid.
Det är han.
Peter, Peter, mannen med färdigheter. Kom in.
Ellis.
Förlåt att jag är sen. Trafiken…
-Hallå där! -Herregud!
Nu börjas det.
-Tur att det inte tillhörde en hertig. -Intressant.
Tack?
Det är inte oväsentligt. "Hertig."
-Vad är det här? -Oroa dig inte.
Du kommer att gilla Luna och Ruby när du lärt känna dem.
-Ta det gärna lite lugnt med dem. -Okej, pappa.
Jag vill förstås att du ska vara dig själv.
Absolut.
Men inte lika mycket som när du är med mig.
Alla förstår inte vår humor. Vi är fåniga slampor.
-Jag vet hur man charmar folk. -Hej.
Hur är läget, sloror?
Det betyder slampiga horor.
Kul att se er… subbor.
Och efter det nationella vetenskapspriset
tog mina föräldrar mina intressen mer på allvar.
Jag var 13 när jag vann priset.
Inte sju, som vissa vi känner.
Du läste min självbiografi, Att vara Ellis.
Nej, jag slukade den.
Cool historia, men jag har en fråga.
Om du hade 24 timmar att leva, vad skulle du göra?
-Jag måste tänka… -Nej, följ magkänslan.
Okej, jag skulle ge bort alla mina pengar och ringa alla jag älskar.
-Det gillar jag. -Det var gulligt.
Okej, du satte den, men bli inte för kaxig.
Vad pratar du om? Han är lustig.
Kan du lösa den här på under en minut?
Åh, en Rubiks kub. Jag har inte löst en sen college.
Tiden börjar nu.
-Jag ville höra vad Peter hade att säga… -Schh! Stör honom inte.
Trettio sekunder har gått.
-Är pressen… -Pang. Takterna sitter i.
Jag ser att du också har en briljant hjärna.
Jag har en känsla för pussel.
-Be mig inte att stava till Mississippi. -Stavning var aldrig min starka sida.
Skarpa intellekt delar liknande brister.
En av de värsta bristerna är att ljuga. Eller hur, Peter?
Visst.
-Är det en polygraf? -Av militärklass. Ska vi testa den?
Roligt va?
Hej. Hur är läget?
Jackson, jag trodde att du var på mötet.
Vilket möte?
-Strunt samma. -Vad pratar hon om?
Peter och Anna bjudna hem till din pappa.
Din inbjudan försvann visst.
Jag sa åt dig att hålla tyst.
Hoppsan. Förlåt.
-Så alla kände till det? -Alla utom Ruby.
Peter nämnde det för mig också. Han lät ivrig.
Än sen? Min pappa bjöd hem Peter och Anna.
-Det har inget med mig att göra. -Jag älskar hur sund du låter.
-Ja. -Jag är inte orolig för Peter.
Peter mår dåligt över det som hände, så han skulle inte ens försöka nåt.
Och din pappa skulle stoppa honom.
-Det stämmer, eller hur? -Absolut.
Och Anna också.
Ja.
-Vadå? -Jag vill inte starta nåt drama ikväll.
-Tack. -Särskilt inte gällande Anna.
Så hon har nåt på gång?
Tja, Anna tänker alltid främst på sig själv. Tro mig.
Så hon skulle gå bakom min pappas rygg? Varför?
För hon har en stor plan med Peter.
När ni säger sånt här låter ni tokiga.
Det skulle inte förvåna mig. Ni känner henne inte som jag.
Det är lugnt. Seriöst.
-Absolut. -Jag är lugn som en filbunke.
-Jag ska gå. -Nej.
Varför skrämmer du upp honom?
-Det var du som tog upp det först. -Och du vägrade att släppa det.
Så ska det låta.
-Jag har sagt åt henne att vara bestämd. -Jag har sagt åt henne att tona ner det.
-Hur går det för mig? -Inte bra.
Jag skulle helst vilja att ni inte gör det här.
Ja, Peter, om pressen är för stor…
Det är okej. Jag har alltid velat prova en sen jag såg en på Bachelorette.
Vi börjar med en enkel fråga. Har du någonsin förrått ditt land?
Jag tror inte det.
Okej.
Förstod du Da Vinci-koden?
Nej.
Vilken kroppsfunktion önskar du skulle försvinna?
-Det där som sker för tidigt. -Okej.
Det händer inte. Men ändå.
Jag skriver "ja".
Skulle du beskriva mig som stilig?
-Det finns lite huvudrolls-energi hos dig. -Stör jag?
-Jackson, kul att se dig. -Ja, hej.
Han menar det faktiskt!
Det här är orsaken till att jag förespråkade öppna kort.
Prata med din son nu innan allt går överstyr.
Eller så kan vi säga att det var din idé.
Jag gör det.
Hej kompis!
-Hej. -Hallå där.
Det var oväntat. Jag hämtar en drink åt dig.
Det här är ofattbart. Vilket svek.
-Jag kan förklara. -Låt mig förklara.
Anna bjöd hit Peter så att han ska ta min plats.
Det är orsaken till mötet.
-Är det vad som händer? -Ja, det är ganska uppenbart.
Hon undvek kontoret så att jag inte skulle protestera.
Tja, jag tror att Anna bara bryr sig om dig.
Hon bryr sig om sig själv. Hon har nog vilselett dig. Lömska britt.
Tänk om hon är orolig för att du har det svårt.
Nej, Anna har nåt lurt på gång med Peter, och det upphör nu.
-Nu genast. -Okej, den här är lurig.
Varför älskar jag så djupt?
Jag vet inte. Kanske för att du har ett stort hjärta.
Det är en förbannelse.
Peter har suttit i heta stolen länge nog. Vi kan väl alla prova polygrafen?
-Eller så är vi klara. -Nej. Anna, du kan väl testa?
Nej tack. Jag tror vi har fått nog av polygrafen.
Inte jag. Jag kan testa först. Sen nån annan.
-Troligen Anna. -Okej.
Snabba på.
-Jag drar på mig den här dumma saken. -Nej, den är inte dum.
-Okej. Får jag testa? -Ja.
Blev jag inbjuden ikväll? Nej.
Blev jag förvånad att Peter var det? Ja.
-Leslie, hur går det för mig? -Du låter gnällig, men allt är sant.
Vad sägs om det här?
Stal du mitt schampo när du flyttade ut?
-Nej. -Ha! Titta, den flippar ut.
-Du ljuger! -Jag hade bråttom och tog den.
Jag tyckte väl att ditt hår glänste. Du har alltid varit avundsjuk.
-Ta det lite lugnt med honom. -Vi kanske ska göra nåt annat.
Nej. Anna, din tur.
Hoppa inte över mig. Det är min maskin.
Okej, visst.
Anna, du står på tur.
-Okej. -Håll koll på nålarna.
-Okej, kom an. -Hur länge har du bott med min pappa?
Jag vet inte. Omkring 3 800 fakturerbara timmar.
-Vänta, är han advokat? -Nej. Han är min terapeut som bor här.
Jag fick kusin-som-överlevde-en-olycka-vibbar.
Så du är verkligen terapeut?
Inte bara det. Jag är livscoach. Jag är en guru.
Jag är en certifierad vd-viskare.
Leslie har hjälpt mig genom en väldigt mörk tid.
Mår du bättre nu?
Ja, jag mår mycket bättre nu. Jag kanske inte ens behöver honom längre.
Det är kul att skratta med sina vänner. Det här arbetet är väldigt seriöst.
-Han ljuger. -Om jag ljög skulle den flippa ut mer.
-Nu igen. -Det ser ut som en lögn.
-Tankeläsaren blir läst. -Vad gör du? Vi behöver den!
Vi lagar den tillsammans, Jackson. Där nere. Den gick sönder.
Okej.
-Vad fan var det där? -Jag vet inte.
Jag försökte vinna lite tid så att vi kan smida en av våra planer.
Det finns inget "vi".
Jag lagar den för att kunna visa att Anna är en orm.
Bry dig inte om den. Manschetten var för tajt. Det pirrar i armen.
Ska jag bara se på när Anna hjälper Peter att ta min plats?
Peter är ute efter oss båda.
Jag känner det inom mig. Han vill få bort mig.
Åtminstone från gästhuset.
Okej, det här är vår plan.
Jag skapar en nödsituation.
Peter ger vika under pressen, och du glider in riktigt coolt.
Ellis kommer att glömma allt Peter sa om mig.
Sen återgår vi till att vara en lycklig familj.
-Räkna inte med mig. -Perfekt. Du har ansvarsfrihet.
Jackson Dragon, min kompanjon, klarar biffen med klass och diskretion.
Klass och precision.
Goda nyheter. Jag har lagat den.
Anna, kom hit.
Nej tack.
Kan vi återgå till vårt fina, normala möte utan fler spel?
Inga fler spel?
Det låter bra. Vi kan väl lägga korten på bordet?
Hålla ett samtal som vuxna människor.
Vad försiggår egentligen ikväll, Anna?
Vi ville lära känna Peter lite bättre.
-Annas idé. -Okej.
-Det var hennes idé. -Det var min idé.
Jag vet att det är nåt mer, för ni höll det hemligt.
-Varför, Anna? -Ja, varför, Anna?
För att du insisterade.
-Gjorde jag? -Om inte du berättar så gör jag det.
Berätta du.
Okej.
Ellis ville i hemlighet testa Peter för BioTexpo,
för hans förtroende för dig vacklar.
-Va? -Det här är ett rån!
Ner på golvet, allihop!
Leslie?
Herregud!
Aj!
Nåt är på tok. Hjälp!
-Herregud. -Jag tror att han får en hjärtattack.
Nej. Lita på mig.
-Ring 112. -Nej! Alla vet att 911 är ett skämt.
Vi ringer min snubbe.
Ni behöver inte ringa nån. Han är okej.
Nej, Peter har nog rätt!
Ja, för Peter har alltid rätt. Varför inte ge honom hela företaget?
Han föll ihop och höll sig för bröstet.
Det verkar vara mentala saker också.
Jag måste berätta en sak. Det var jag under masken.
Det är mycket att nysta ut.
Det där hjälper nog inte.
Leslie fick en hjärtattack, men han är stabil nu.
Kommer han att klara sig?
Kanske. 911-snubbarna tar honom.
De har medicin och utrustning som jag inte har.
Det är rätt coolt.
Missförstå inte ikväll.
Det skulle inte bli så här.
Det var mitt fel. Jag varvade upp mig själv,
övertygade mig om att Anna konspirerade mot mig.
Sanningen är att jag inte ville inse sanningen.
Du tror inte att jag har vad som krävs. Det skulle inte jag heller. Så ursäkta.
Leslie frågar efter sällskap i ambulansen.
Jag skulle göra det, men jag har en grej.
Verkligen?
Ska jag… Okej, jag kommer tillbaka och hämta min bil imorgon.
Jag känner honom inte.
-Ambulansen är liten. Det blir trångt. -Toppen.
-Det gick åt skogen. -Det verkar så.
För ett otränat öga.
Ursäkta?
I katastrofer skapas ledare.
Jacksons ursäkt till mig krävde enorma kulor.
Och med så stora kulor…
Jag…
…har han nog vad som krävs.
En ledares kulor.
Malcolm, du anar inte…
-Läget, kompis? -Vad gör du här?
Jag såg en film med Malcolm, men han somnade. Vekling.
Du sitter i min säng.
Är du arg?
Undertexter: Daniel Rehnfeldt