Джексоне?
Що ти робиш, друже?
Як Ейнштейн. Дзвіночки падають, і ти прокидаєшся.
Геніальні ідеї приходять між пробудженням…
І сном, звісно. Але чому ти спиш у лабораторії?
Бо дзвіночки не впали.
Ти кілька днів працюєш.
Тобі треба додому, лягти в ліжко й добре виспатися.
Ні. Люди не мають забути про корпоратив.
Він був кілька тижнів тому. Усім уже байдуже.
Треба рухатися далі.
Усім?
Це вже неважливо.
Буде, коли зроблю наступний великий прорив.
Ти так і зробив би?
-Я б так і зробив, але ти не… -Я не що?
Я не ти? Я знаю. Але я теж чудовий науковець.
Вони мають це бачити, щоб я зміг бути лідером.
-Так. -Так.
Добре. Гаразд. То що ти придумав?
Радий, що ти спитав.
У новинах пишуть лише про те, як люди хочуть полетіти в космос.
Усі дивляться вверх.
А я дивлюся вниз.
Підземні колонії.
Підводні. Що нам заважає?
Вода.
Але це унікальна ідея.
Треба спати далі.
НЕСТАБІЛЬНИЙ
-Слухай, Пітер тобі вже щось казав? -Про що?
-Про мене й посаду керівника. -Можеш трохи пригальмувати?
Мені не треба було б гальмувати, якби ти допомогла сестрі.
Якщо хочеш командувати, ти маєш відстоювати себе.
Так, тобі легко це казати. Ти вмієш говорити.
А я просто стаю… ніякою.
-Розумієш? -Так.
Пітер — сонечко.
Зайди до нього в кабінет і скажи йому, що хочеш.
Ти впораєшся.
Привіт, сучки!
-Як ти мене назвав? -Ми не сучки.
О ні. Я не мав на увазі,
що ви розпусні сучки.
Просто «сучки».
Сучки, почекаєте секунду?
Мені треба відстояти себе.
Правильно.
Вибач за непристойний жаргон.
Просто ми так балакаємо з моєю найкращою подружкою.
-Якою? -Із Джорджією.
Стажерка Анни?
Крихітка Джі — моя гангста.
-Мені це не подобається. -Чому?
Вона не здається тобі трохи ненормальною?
Ти її навіть не знаєш.
Вона до біса крута. Сьогодні ми підемо щось випити.
-Приєднуйся. -Хтось сказав «випити»!
Так.
Малкольм каже, треба подружитися зі стажеркою Анни.
Звісно, як скажеш.
Гарна ідея. Зміна місця може допомогти зробити великий прорив.
Тато таке постійно робить. Чорт. Приберіть це.
Боже мій.
-У нього їде дах. -Сподіваюся, до вечора він провітриться.
Ти помічала, що із Джексоном щось не те останнім часом?
Ну, я задаю собі питання, чи не сильно ми тиснемо на нього?
Ми тиснемо?
Не ми, а ти,
і, думаю, він хвилюється що ти втрачаєш віру в нього.
Якась маячня.
-Так? -Так.
Як його батько і головний фанат, я впевнений у ньому.
Але якщо ти втрачаєш віру у його здатність керувати,
треба щось зробити, щоб заспокоїти тебе.
Так, ти маєш рацію. Це мені треба заспокоїтися.
Але що саме я пропоную?
Ти ніяк це не скажеш,
але ти хочеш не робити його нашим представником на «БіоТекспо».
Нічого собі. Я впевнена?
Ти розглядаєш інших кандидатів.
І, думаю, ти вже маєш одного на увазі.
Так. Не терпиться почути, хто це.
Ну, думаю, ти в команді Пітера.
Але проблема в тому, що його треба перевірити,
а ми не можемо це зробити, коли Джексон у такому стані, в офісі.
Вибач, що підняла цю тему.
Хіба що ти пропонуєш зустрітися десь таємно за межами офісу.
Я завжди пропоную найпрофесійніші рішення
з повною прозорістю.
Твоя перша ідея краще.
Операція «Таємна зустріч».
У мене вдома. Організуй це.
ПОДАРУНКИ ДЛЯ СУПЕРБАГАТІЇВ
-Привіт. -Привіт.
Можна поговорити?
-Так, звісно. -Так?
Отже, коли я почула, що «Дреґон» купляє твою компанію,
я подумала: «Так!»
І не тому, що ми друзі.
Знаєш, де я можна вигідно купити рідкісну картину чи історичний артефакт?
Ні, це не…
Ні, не знаю.
Ой, вибач.
Вибач, я просто…
Мене запросили в будинок Елліса, і я не хочу прийти з порожніми руками.
Так. Звісно, розумію.
Знаєш що? Я б просто купила гарну пляшку вина.
Але не таке, яке належало якомусь герцогу.
Так.
Так. Вино. Звичайне вино.
Просто я досі трохи вражений аурою Елліса.
-Розумієш? -Так. Я розумію.
Ти щось… Вибач.
Ти про щось хотіла поговорити?
Ні, я просто…
Я… У тебе багато справ, тож я просто хотіла привітатися.
-Завжди радий. -Добре, бувай.
-Виглядає чудово. -Цей вечір нам багато розкаже.
Точно.
Господи. Що він тут робить?
Я можу спитати те саме.
Думала, це мав бути секрет? Пам'ятаєш про стан Джексона?
Леслі можна довіряти.
Але чи може вона?
Повторю, що мені неприємно приховувати це від Джексона.
-Це для його ж блага. -Ти ж бос.
Не забувай про це.
То коли прибуде наш суб'єкт?
Суб'єкт?
-Сьогодні тут буде гаряче. -Про що він говорить?
Ну, треба з'ясувати, чи зможе Пітер витримати тиск.
І Леслі із цим допоможе?
Він талановитий психолог. Хто краще зрозуміє, чи впорається Пітер?
Будь-хто інший.
Розслабся, Анно. Я мисливець за розумом.
Господи.
-Не хвилюйся, я все поверну назад. -Він завжди повертає.
О, це він.
Пітер, від закусок залишив вітер. Заходь, чуваче.
Елліс.
Вибач, що запізнився. Затори…
-Привіт! -Господи!
Почалося.
Добре, що воно не від герцога.
Цікаво.
Дякую?
Це не нічого. «Герцог».
-Що це? -Не хвилюйся.
Ти полюбиш Луну й Рубі, коли дізнаєшся їх краще.
Було б добре, якби ти ставилася до них м'якше.
Добре, тату.
Звісно, я хочу, щоб ти була собою.
І буду.
Тільки не настільки собою, як коли ти зі мною.
Не всі розуміють наш гумор. Ми дурні сучки.
-Я вмію застосовувати харизму. -Привіт.
Як справи, сульондри?
Це сучки-шльондри.
Рада вас бачити… хвойди.
І після тієї Національної наукової премії
батьки почали ставитися до мого хобі серйозніше.
Але мені було 13, коли я виграв цю нагороду.
Не сім, як деяким нашим знайомим.
Ти читав мою автобіографію, «Бути Еллісом».
Ні, я її проковтнув.
Класна історія, але в мене питання.
Якби тобі б залишалося жити добу, що б ти зробив?
Треба подумати…
Не думай. Відповідай інтуїтивно.
Гаразд. Я б роздав усі свої гроші й подзвонив усім, кого люблю.
-Хороша відповідь. -Дуже мило.
Дуже добре, але не будь надто самовпевненим.
Про що ти? Цей чувак дивний.
Збереш його за хвилину?
Оце так, кубик Рубіка. Не складав його з чого? З коледжу?
Час пішов.
-Мені сподобалося, що казав Пітер… -Не відволікай.
Пройшло тридцять секунд.
-Що сталося? Тиск… -Бум! Досі вмію.
Тепер я бачу, що в тебе геніальний розум.
Головоломки — це моя фішка.
-Не просіть написати «Міссісіпі». -Правопис не моя сильна сторона.
У великих умів однакові недоліки.
Знаєш, який недолік — найгірший? Брехати. Ти згоден, Пітере?
Авжеж.
Це поліграф?
Військового класу. Випробуємо його?
Як весело.
Привіт. Як справи?
Не очікувала тебе тут побачити. Думала, ти будеш на зустрічі.
Що? На якій зустрічі?
-Ні, забудь. -Про що вона?
Пітер і Анна зібралися у твого тата випити.
А тебе забули запросити.
Я просив нічого не казати.
Упс, вибач.
-Ми всі про це знали? -Усі, крім Рубі.
Пітер мені про це казав. Він був дуже радий.
І що? Тато запросив Пітера й Анну випити.
-Це мене ніяк не стосується. -У тебе такий здоровий погляд на це.
-Так. -Я не переживаю за Пітера.
Пітер жахливо почувається щодо того, як усе склалося. Він нічого не зробить.
Або твій тато це припинить.
-Так. Припинить. Правда? -Звісно.
І Анна теж.
Так.
-Що? -Не буду нагнітати атмосферу.
-Дякую. -Особливо у відношенні Анни.
Думаєш, вона щось задумала?
Скажімо так, Анна завжди хвилюється про Анну. Повірте мені.
То, кажеш, вона може зробити щось за спиною мого тата? Чому?
Бо в неї великі надії на Пітера.
Коли ви так говорите, це звучить божевільно.
Я б не здивувалася.
Ви не знаєте її так, як я.
Я в порядку. Правда. Усе добре.
-Абсолютно. -Я зараз холоднокровний.
-Я піду. -Ні.
Нащо ти його так накрутила?
-Ти перша про це заговорила. -А ти продовжила.
Ось воно.
-Я казала їй бути наполегливою. -А я просив її бути м'якшою.
-Як у мене справи? -Не дуже.
Не треба цього робити. Краще не роби.
Пітере, якщо тиск — це занадто для тебе…
Ні. Я хотів це спробувати з тих пір, як побачив у «Холостячці».
Чудово. Почнімо з легкого.
Ти колись зраджував свою країну?
Не думаю.
Гаразд.
Ти зрозумів «Код да Вінчі»?
Ні.
Якої функції тіла ти хотів би позбутися?
-Цієї, передчасної. -Гаразд.
Я не про себе. Це я просто.
Тоді напишу «так».
Ти сказав би, що я красень?
-У тебе є енергія лідера. -Я щось перериваю?
-Радий тебе бачити. -Так, привіт.
Трясця, він не бреше!
Ось чому я не хотіла це приховувати.
Поговори із сином, поки все не вийшло з-під контролю.
Або можна сказати, що це твоя ідея.
Я це зроблю.
Привіт, друже.
-Привіт. -Привіт.
Які люди. Піду принесу тобі випити.
Не вірю своїм очам. Яка зрада.
-Я можу все пояснити. -Ні, я поясню.
Анна привела Пітера, щоб він зблизився з тобою і обійшов мене.
Ось що відбувається.
-Це відбувається? -Так. Це очевидно.
Вона не зробила це в офісі, щоб не хвилювати мене.
Що б там не сталося,
гадаю, Анна просто дуже хвилюється за тебе.
Вона хвилюється за себе. Вона тебе обдурила. Підла британка.
Може, вона просто хвилюється, що ти ледве тримаєшся?
Ні. Анна задумала зраду, і зараз це закінчиться.
-Зараз. -Тепер складне запитання.
Чому я так сильно кохаю?
Не знаю, друже. Можливо, у тебе велике серце.
Це прокляття.
Ну що, ми довго допитували Пітера. Може, усі спробуємо поліграф?
-Або покінчимо із цим. -Ні. Анно, почнімо з тебе?
Ні, дякую. Гадаю, нам уже вистачило поліграфа.
Не мені. Схоже, це буду я.
А потім хтось іще.
-Мабуть, Анна. -Гаразд.
Швиденько.
Я сяду тут і вдягну цю дурню.
Ні, це не дурня.
-Гаразд. Можна починати? -Так.
Мене запросили сьогодні? Ні.
Я був здивований, що Пітера запросили? Так.
Леслі, як у мене справи?
Трохи скиглиш, але поки що це правда.
А як щодо цього?
Ти вкрав мій шампунь, коли переїхав?
-Ні. -Ха! Бачиш, що відбувається.
-Брехня. -Я поспішав і схопив його.
Твоє волосся блищить! Ти завжди мені заздрив.
Може, нехай відпочине?
Може, почнімо щось нове.
Ні, Анно, ти наступна.
Не пропускайте мене. Це мій поліграф.
Гаразд. Авжеж.
Анно, потім ти.
-Гаразд. -Дивися за голками.
Добре, роби що хочеш.
Леслі. Як довго ти живеш із моїм татом?
Не знаю. Гадаю, близько 3800 оплачуваних годин.
Стривайте, він адвокат?
Він мій домашній психотерапевт.
Я думав, це кузен, який пережив аварію.
Ти справді терапевт?
Я не просто психотерапевт. Я лайф-коуч. Я гуру.
Я сертифікований заклинач гендиректорів.
Леслі підтримав мене в дуже темні часи.
Тобі вже краще?
Так. Ні, мені набагато краще.
Взагалі-то, він мені більше не потрібен.
Знаєш, весело сміятися з друзями.
Робота, яку ми робимо, дуже серйозна.
Він бреше.
Ні, якби я брехав, графік був би гірше.
Ось, знову.
Схоже на брехню.
Мисливець за розумом став здобиччю.
Що ти робиш? Нам це треба!
Відремонтуємо його разом, Джексоне. Унизу. Він зламався.
Гаразд.
-Що це, в біса, було? -Не знаю.
Я вигравав час, поки ми придумаємо одну з наших фірмових схем.
Немає ніяких «ми», Леслі.
Я відремонтую це, щоб викрити, що Анна — зрадниця.
Не хвилюйся про це. Манжет занадто тісний. Руку поколює.
Просиш стояти поруч, поки Анна допомагає Пітеру обійти мене?
Пітер хоче позбутися нас обох, розумієш?
Я відчуваю це серцем. Він хоче, щоб мене не було.
Або принаймні гостьовий будинок.
Гаразд. Ось план.
Я застосую червоний код.
Пітер зламається під тиском, а ти увірвешся як крутий.
Елліс забуде про все, що Пітер сказав про мене.
І ми всі повернемося до життя щасливою сім'єю.
-Що б ти не придумав, я проти. -Ідеально. Матимеш алібі.
Пам'ятай, коли все почнеться, будь спокійним і будь Джексоном.
Зберігай спокій і будь Джексоном.
Отже, гарні новини. Я все полагодив.
Ну що, Анно, іди сюди.
Ні, дякую.
Можемо повернутися до нашої нормальної зустрічі, тільки без ігор?
Без ігор?
Я тільки за. Чому тоді все не розкрити?
Поговоримо як дорослі.
Що насправді відбувається, Анно?
Ми захотіли краще познайомитись із Пітером.
-Ідея Анни. -Добре.
-Це її ідея. -Це була моя ідея.
Я знаю, що це не все, бо ти тримала це в таємниці.
-Навіщо ти це зробила, Анно? -Навіщо?
Бо ти наполягав.
-Я? -Якщо ти йому не скажеш, це зроблю я.
Кажи.
Гаразд.
Елліс таємно перевіряв Пітера для «БіоТекспо»,
бо його віра в тебе похитнулася.
-Що? -Ну все, це пограбування!
А тепер на підлогу! Усім униз!
Леслі?
Боже!
Щось не так. Допоможіть!
-Боже. -Гадаю, у нього серцевий напад.
Ні. Повірте мені.
-Викличте 911. -Усі знають, що 911 — це фігня.
Це ворог. Подзвонимо знайомому.
Пітере, спокійно. Нікому не дзвони.
Гадаю, Пітер правий!
Звісно, бо він у всьому правий.
Віддай йому всю кляту компанію.
Він впав, схопившись за груди.
Ще в нього якісь психічні проблеми.
Я маю вам дещо сказати. Це був я під маскою.
Це довга історія.
Не думаю, що це допомагає.
У Леслі був серцевий напад, та зараз він стабільний.
З ним усе буде добре?
Можливо. Хлопці з 911 його заберуть.
У них купа ліків і обладнання, якого в мене немає.
Непогано влаштувалися.
Не думай про сьогоднішній вечір.
Усе мало бути інакше.
У всьому винен я. Я допрацювався до божевілля.
Переконав себе, що Анна готує проти мене змову.
Я просто не хотів розуміти, що тут відбувається.
Ти думаєш, я не впораюся.
І я теж, тож вибач за сьогоднішній вечір.
Леслі просить, щоб хтось поїхав із ним.
Я б це зробив, але в мене є справи.
Серйозно?
Ти хочеш, щоб я… Я повернуся завтра й візьму машину.
Я не знаю цього чувака.
Це маленька швидка. Буде тісно.
Чудово.
Це була катастрофа.
Схоже на те.
Для недосвідченого ока.
Що?
У катастрофах народжуються лідери.
Джексон відростив гігантські яйця, щоб вибачитися зараз.
І з яйцями такого розміру…
Я не…
Думаю, він зможе.
У нього яйця лідера.
Малкольме, ти не повіриш…
-Як справи, друже? -Що ти тут робиш?
Я дивилася фільм з Малкольмом, але він вирубився. Слабак.
Ти в моєму ліжку.
Ти сердишся?
Переклад субтитрів: Анастасія Кислинська