СТУДІЯ ЗАХОПЛЕННЯ РУХУ
Еллісе?
Ти тут?
Агов?
-Що думаєш? -Що ти хочеш, щоб я думала?
Хочу, щоб ти була вражена досягненнями нашої команди.
Гаразд. Так. На що я дивлюся?
-На передачу моєї спадщини. -Ясно.
Знання світла переходить від покоління до покоління.
Це мультик?
Це рання чернетка. Уяви. Головна сцена «БіоТекспо».
Дві голограми високої роздільної здатності по шість метрів заввишки,
моя передає факел знань Джексону.
То Джексон так просто тобі пробачив?
Ні. Та чи є кращий спосіб змусити його, ніж це?
Цікаво, чи вистачило б простого щирого вибачення?
Так. Та що може бути щирішим,
ніж його голограма, що грає на флейті під трек Фло Райда?
Це буде вогонь.
Слухай, це все чудово, та Джексон був досить непохитним учора,
і я не думаю, що ця голографічна флейта змусить його повністю змінити думку.
Я в тебе вірю.
-У мене? -Так. Ти це виправиш.
Наверх!
НЕСТАБІЛЬНИЙ
Що ти робиш?
Не хочу, щоб думали, що ми прийшли разом.
Але ми прийшли разом.
Знаю. Я не хочу, щоб люди думали ми провели ніч разом.
-Ми провели ніч. -Має бути ясно, що нічого не сталося.
Чому? Ти боїшся, що отримаєш забагато авторитету?
Так, точно. Звісно.
Гаразд, то придумаймо історію, що захистить нашу репутацію.
Яку?
Наприклад, ти підкотив,
ми трохи поцілувалися,
але я тебе відшила?
Як це захистить мою репутацію?
Ти отримуєш бали за підкат, а я залишуся чистою.
-Придумаємо щось інше? -Джексоне. Поговоримо?
Ти можеш казати те, що хочеш, при мені.
Зрештою, ми провели ніч разом.
Він підкотив, але я його відшила.
Ще був поцілунок.
Спокійно, збоченцю.
Боже. Я не хочу знати.
Джексоне, Елліс працює над чимось справді захоплюючим
і хоче поділитися цим із тобою. І я впевнена, що тобі сподобається.
Якщо це пов'язано «БіоТекспо» — не цікаво.
Так само я казала вчора.
У ліжку.
Це дуже важливо для Елліса,
тож, якщо можеш, дотримуйся його плану,
і це значно полегшить моє життя.
Оця фігня з Пітером учора — це провал, та дещо стало ясно.
-Я хочу бути в лабораторії. -І я поважаю це рішення.
Та, якщо можеш, подивися, що він готує.
Це досить вражаюча пропозиція.
Як і та пропозиція, яку Джексон зробив мені вчора.
У ліжку.
Гаразд. Де він?
У студії.
Я ціную, що ти такий командний гравець, як і завжди.
Болить.
-Вибач. -Нічого.
Що таке «БіоТекспо»?
Нічого. Дурна подія, на яку я хотів піти через татові маніпуляції.
Спосіб зробити мене маріонеткою.
То ти дозволяєш йому тягнути за мотузки?
Так. Такі в нас стосунки.
То зміни це.
Я намагався. Він мене ігнорує і чує те, що хоче.
Добре, то зроби навпаки.
Чуй те, що ти хочеш.
Ні, так не вийде.
Бо твій тато розумніший за тебе, і ти хочеш виступити на «БіоТекспо».
Що? Я такого не казав.
Бачиш, що я зробила? Я почула те, що хотіла.
Пітере.
Доброго ранку. Я…
Я хочу перевірити, як ти після вчорашньої метушні.
Чесно кажучи, я змучений.
Таке буває після ночі в лікарні з психотерапевтом твого боса.
Чула про таке. Рада, що він одужує.
Ну, фізично Леслі в порядку, але ми годинами переписували його заповіт.
Не знала, що в Леслі стільки майна.
Тобі щось перепало?
Він дав ключ і сказав, що я знатиму, що з ним робити.
Схоже, це була ціла пригода.
Можна… Я можу дещо запитати?
Авжеж.
Як ти це робиш?
Я про всю цю драму між батьком і сином.
Знаєш, Елліс, Джексон — усе це
може висмоктати весь кисень із кімнати.
Розумієш? Я вражений, що люди тут взагалі щось роблять.
Ну, це…
Усе не так погано, правда?
Хтось бачив Джексона?
Бачили Джексона?
Ти. Бачив Джексона? Він маленький, нервовий.
Отакий. Малкольме! Мені потрібні координати пташеняти.
-Джексон весь ранок у лабораторії. -Анна сказала, він ішов до мене.
Напевно, помилилася.
Що тут може не подобатися?
-Можна промовчати? -Думаю, він не розуміє, що ми тут.
Джексон має вдягти такий і входити в голографічну історію.
Тату, це не на часі, бо ми займаємося справжньою наукою.
-Так, Пітере? -Що? Так.
Я показую наступні кроки з виробництва батареї.
Супер. Слухайте, ви троє можете вийти?
Авжеж.
Дякую. Я дуже це ціную.
Я спробую бути настільки справжнім, наскільки можливо.
-Я не вдягатиму костюм. -Розумію.
-Невже? -Так.
Розумію, ти не хочеш одягати костюм,
бо не виглядатимеш так само добре.
Чудово.
Можемо використати графіку для проблемних зон. Животик.
-Графіка його прибере. -Звісно.
Можемо домалювати його мені.
Знаєш що? Гадаю, я маю поважати твоє рішення.
-Дякую. -І, знаєш?
Мені буде дуже неприємно. Бо я дуже цього чекав.
Та якщо Пітер — актор, зроби те, що маєш.
Ні, я такого не казав.
Не треба переживати про мої почуття. Це чудовий вибір.
Пітер упорається.
Ні, не Пітер. Ти. Ти чудово впораєшся.
Як? З глядацької зали? Не розумію.
Але це мило з твого боку.
-Зараз відбувається щось дивне. -Згоден.
Ми вдвох марнуємо час,
коли в нас є два дуже важливих і геть окремих завдання.
Отже, ми разом скажемо Пітеру гарні новини?
Ні! Так не можна.
Хочеш приписати це собі, хитрий псе. Приведи його, шефе.
Тебе щось турбує?
Це так очевидно? Від тебе нічого не приховаєш.
-З Джексоном щось сталося. -Може, це ти?
Ні, це щось зовсім інше. Він поводився дуже дивно.
Відкрита непокора. Ніколи не бачив нічого подібного.
Навмисне невігластво. Молодецький шарм.
Ти добре його навчив.
Чи хтось інший.
О боже.
І тато: «Що? Ні. Я такого не казав».
Я вдав, що не почув, і це спрацювало. Я вивів його звідти.
Я геній, так?
Вона мене розуміє.
Я його новий психотерапевт.
Звучить як газлайтинг.
Дякую.
А Пітер тепер не в дивній ситуації?
Напевно. Я про це не подумав.
На війні завжди будуть жертви.
Гаразд. Я піду додому, поки в мене не влучив дружній вогонь.
-Ти впевнена? -Так.
Бувай.
Та що з нею таке?
Луна мала зустрітися з Пітером, щоб стати тимлідом,
але твій тато вигнав нас,
і Пітер пішов додому, бо це його засмутило.
Або в нього була діарея.
Це весело, що ви з татом вирішуєте ваші проблеми в офісі,
але це ускладнює декому життя.
Джорджіє, можна тебе на секунду?
Скажеш, що ти робиш з Джексоном?
Випиваю.
Залазиш у голову.
Думаєш, у мене вийшло? Я ще не зрозуміла.
Я маю допомагати Еллісу Дреґону зосередитися на роботі,
а ти стала між ним і його сином, що робить це майже неможливим.
То твоя робота — перетворити Джексона в маленьку голограму для Елліса?
Це смішно.
Для мене не смішно.
Мені подобаються люди, які тут працюють, і, незважаючи на твій характер,
підозрюю, вони вже подобаються й тобі.
Пам'ятай, вони залежать від зарплати, яка дозволяє їм платити за оренду.
Якщо не дати Джексону вдягти цей костюм, це завадить їм за неї заплатити.
Усе не настільки важко.
Важко, і ти лише робиш це важче.
Як ти драматизуєш.
Гаразд. Я зроблю по-своєму.
Ні. Що б це не було, не роби це.
Гаразд, дівчинко. Я зрозуміла.
Чорт.
Ти хотів мене бачити?
Проєкт батареї у переломному моменті,
і зараз мені треба оточити себе людьми, яким я можу довіряти.
-Звісно. -Саме тому я роблю тебе тимлідом.
Гаразд.
Так.
-Не знаю. -Ні, зачекай.
У тебе є всі навички.
Так? Ви неймовірно працюєш.
І я рада це чути.
Просто є багато кваліфікованих кандидатів.
То це через Луну?
Я знаю, як сильно вона цього хоче.
Це біотехнології.
А не біодрузі.
-Точно. -Слухай, я новачок у «Дреґон».
Але, будьмо чесними, це божевільне місце.
Гаразд, ми обоє це знаємо.
За два тижні ми можемо або продавати сигарети на вулиці,
або керувати цим місцем.
Саме тому старим друзям треба триматися разом.
То все-таки біодрузі?
У цьому випадку, може, трохи.
Ми не натягнемо це на нього, поки він спить?
Ні, він сторожко спить.
А що, як решта його одягу раптом зникне?
Тоді не буде вибору.
Або вдягнути костюм, або залишитись голим.
Не найкраща ідея, але запиши.
Так. Голий.
Вибачте, босе. Є хвилинка?
Може, іншим разом.
Здається, я можу допомогти з вашою справою.
-Ти можеш… -Так. Вибач, Джі.
Елліс дуже зайнятий, тому…
Я знаю, як вдягнути Джексона в цей костюм.
Справді?
У нас є прогрес. Уже є хороша ідея, тож…
Чому ти думаєш, що можеш вплинути на Джексона?
Як він вам останнім часом?
Складний?
Його важко підкорити?
Відмовляється чути, що ви кажете?
Це все через мене.
Через тебе?
Я можу бути вашою шпигункою.
Як далеко ти зайшла?
О, досить далеко.
Ти звільнив Джорджію?
Хіба я мав вибір?
Про що ти говориш?
Мої джерела кажуть, вона погано на тебе впливає.
Твої «джерела»?
Хто твої джерела?
Неважливо. Я вже вирішив.
Передумай і найми її назад.
Знаєш, я придумав, що може змусити мене передумати.
Ідеально.
Використовуєш Джорджію, щоб маніпулювати? Це низько навіть для тебе.
Знаєш, я давно зрозумів,
що успіху не досягти, граючи правильно.
Чорт.
То що я чую?
Елліс тебе звільнив. Потім знову найняв.
Щось тут не так.
Головне, що Джексон у костюмі,
і я врятувала твою кістляву дупу.
Що?
Вони обидва зараз у спандексі.
Я спеціально просила не вплутуватися.
Отак!
-Не знав, що в цій пісні є флейта. -Я додав її для тебе.
У мене в сумці флейта
Поклади її в рота
Що?
Ну-бо. Тобі подобається це захоплення руху. Визнай це!
Можу. Якщо ти визнаєш, що ти козел і все це підлаштував.
Бо я люблю тебе.
Якщо любов до сина — злочин, посадіть мене з ним і викиньте ключ.
То, якщо вірити твоїм словам,
здається, вона просто хоче уваги.
Я не хочу, щоб вона це задовольнила.
Ясно. Думаю, це тільки змусить її ще більше тебе провокувати.
Тоді я піду ще далі й ігноруватиму її.
Дякую, що вислухав. Не знала, скільки мені треба було виплеснути.
Так, не щодня
твоя падчерка змовляється з твоїм босом,
щоб змусити його сина стати голограмою.
Сподіваюся, ні.
Дякую.
Хочу, щоб ти знав, я чула, що тебе непокоять хроніки батька й сина Дреґонів.
Так.
Елліс тепер задоволений,
і, сподіваюся, поки що не буде нових драм.
-Але, знаєш, частково винуватий я. -Як це?
Я просто думаю,
що моє поклоніння Еллісу Дреґону
не давало мені
встановити чіткі кордони.
Але це більше не повториться, бо я не дозволю.
Це добре.
Добре для всіх.
-Бери факел. -Гаразд.
Так! Факел у мене!
Так!
Так.
Знав, що тобі сподобається. Довіряй мені.
Було б легше, якби ти не використовував мої зв'язки проти мене.
Ти про Джорджію?
Не хвилюйся. Цей зв'язок закінчився.
Ти про що?
Що б там не було між вами двома, це закінчилося.
Ти намагаєшся заборонити мені з кимось зустрічатися?
Я рятую тебе від майстерної спекулянтки,
що може маніпулювати тобою.
Ти захищаєш мене від когось, хто маніпулює мною?
От і все?
-Ні. Я лише дбаю про тебе. -Гаразд, так ти це називаєш?
Думаю, усі це так назвуть.
Ти можеш бути проти. Можеш не бачити. Та все, що я робив для тебе, —
направляв, щоб ти проявив усі свої здібності.
І що я отримую? Закочені очі. А як щодо «дякую»? Якоїсь вдячності?
То ти не думаєш, що я вдячний? Я невдячний.
Так, звісно. Дякую, що купив «Магму», щоб тримати мене на повідці.
Будь ласка.
І дякую за мій провал на корпоративі.
І дякую, що змусив мене носити цей дурний костюм.
Костюм носить тебе, бо ти не задіяв м'язи кора.
Ти, бляха, неймовірний.
Усе. Я пішов.
До біса цю фігню. Серйозно.
Фігню? Справді?
Знаєш, скільки людей у світі вбили би, щоб одягнути цей костюм
й отримати золотий факел від Елліса Дреґона?
Натовпи людей.
Чудово. Приведи когось із них сюди.
Не думаю, що тобі це сподобається.
Мені буде їх лише шкода.
Джексоне!
О, не знала, що ти…
Було погано?
Навпаки.
Пітере.
-Привіт. -Ласкаво прошу у шоу.
-Дякую? -Джексон вибув із гри. Я беру тебе.
І цей поганець…
тепер твій.
Переклад субтитрів: Анастасія Кислинська