Джейсонямба! Як добре, що ти тут.
-Хочу подякувати. -Будь ласка.
-Ти не знаєш, за що. -Ні, але так ти від мене відчепишся.
Розумно. Я дякую за те, що ти познайомив мене з Пітером,
чоловіком, який може стати майбутнім для «Дреґон».
Гаразд. Тільки без цих штучок.
-Яких? -Не намагайся змусити мене ревнувати.
Це не штучки. Я щиріше не буваю.
-У це я вірю. -Тоді повір у це.
Батарея Пітера знесе всім дах на «БіоТекспо».
Ти презентуєш біобатарею? Думаєш, це розумно?
Так, це розумно, бо Пітер — мій друг,
а це його дитя, а отже це й моє дитя.
Вона ще не готова.
Ти ревнуєш.
Я не це сказав.
НЕСТАБІЛЬНИЙ
Не знаю, чому я намагаюся. Він найбожевільніша у світі людина.
-Хто? -Як думаєш?
Схоже, комусь потрібен вихідний.
Треба забиратися звідси. Поїхати до Малібу чи Охая.
У мене робота.
Нічого. Повернешся до неї, коли ми повернемося з Охая.
А ти не маєш старатися? Тебе ледь не звільнили.
Так, це майже трапилося. Поговоримо про це на шляху в Охай.
Я не поїду в Охай. Дехто з нас має обов'язки.
Спокійно, друже. Ти не єдиний, хто має обов'язки.
-Вибач. -Думаю, мені треба більше обов'язків.
Хочеш мене вразити, беручи більше ініціативи?
Звісно. Так.
Я можу взяти пару твоїх.
Візьмуся за брудні справи, чорну магію, маніпуляції.
Чим, на твою думку, я тут займаюся?
Гадки не маю, але що, як я скажу,
що я справді вірю в нашу місію з ремонту планети чи в щось таке?
Як це зробити?
Я надто зайнята, щоб тримати тебе за руку.
Я знаю, що ти думаєш про тримання за руку.
-Я виявляю любов іншими способами. -Звісно.
Як, наприклад?
Може, зробимо так? Можеш слідкувати за тим, як я працюю,
якщо обіцяєш, що я тебе не помічу.
Ти не дізнаєшся про моє існування.
Я знаю, це твоя улюблена фантазія.
Цікаво, навіщо Пітер скликав цю зустріч.
-Він тобі щось казав? -Зустріч?
Ні. Ні, не думаю. Мені він нічого не казав. Я не… Я не знаю.
Може, він нарешті оголосить тимліда.
Це може бути мій тріумф.
Привіт.
Як багато хто з вас уже чув,
я представлю біобатарею на «БіоТекспо» разом з Еллісом.
І в нього це вийде круто. Так.
Я… дуже радий за нього.
Дякую, друже. Це дуже хороша новина,
однак я відчуваю тиск, бо хочеться більше результатів,
для чого необхідно більше займатися управлінням.
До речі, про управління, у Рубі з'явиться більше обов'язків
в якості тимліда, що підпорядковується мені.
Дякую, Пітере.
Я рада буду працювати з усіма вами в цій новій ролі
й отримувати похвалу за вашу роботу.
Пітере. Елліс тебе чекає.
-Повертаймося до роботи. -Вітаю.
-Дякую. -Супер.
Нічого собі.
-Ти знала про це? -Можна сказати. Це все просто…
Можеш не пояснювати.
Можеш мені нічого не казати.
Прямий ефір за хвилину. Як почуваєтеся?
-Здається, новачок нервує. -Я ніколи не був на телебаченні.
-Просто роби як я. -Краще дотримуйтеся сценарію.
Це не перше моє родео.
Я співав гімн на родео «Калгарі Стампід».
Здорово.
Вітаю на шоу «Легкі гроші». Я Донна Маркс.
Почнімо з тих, за ким ми дуже уважно стежили.
Компанія «Дреґон» оголосила,
що вони презентують дещо грандіозне на «БіоТекспо».
До мене приєднається генеральний директор «Дреґон», Елліс Дреґон.
Радий бачити, Донно.
А з ним геніальний розум, що відповідає за нову технологію від «Дреґон».
Чоловік, якого дехто навіть називає наступним Еллісом Дреґоном, Пітер Мартін.
Вітаю. Дякую за запрошення.
Робоча біобатарея — Святий Грааль індустрії.
Така інновація створюється раз на покоління
і зможе врятувати «Дреґон Індастріз».
-Нас не треба рятувати. -Весною ваші акції впали на 30 %.
На вас було відкрито справу за підпал.
Це сімейні справи,
і я не буду це тут обговорювати,
але скажу, що я зроблю все можливе, щоб захистити сім'ю.
У нас є повідомлення
про випадок крадіжки авто працівника
в стані алкогольного сп'яніння.
-Це теж сімейні справи? -Можливо.
Донно, я стежу за вашою кар'єрою дуже давно,
і хочу сказати, що я фанат.
Дякую.
І, як фанат, мушу сказати, що ви здатні на краще.
-Зачекайте. -Ні, ви зачекайте.
Ви копаєтеся в сімейних драмах
і проблемах із психічним здоров'ям у погоні за хайпом,
і це просто…
Я вам скажу, що це. Це відволікає увагу.
Відволікає від справжньої правди,
правди про те, що літієвим батареям залишилося недовго.
Мобільні телефони, електромобілі, усе наше життя не підтримати
без відновлюваної енергії.
Так.
Тепер до новин ринку житла,
де ціни зросли на 16 % і не зупиняються.
Поки пропозиція скорочується, попит досягає найвищого рівня.
Чудова робота. Ви впоралися.
Так? Я ніби забагато говорив.
Ні, ти був чудовим!
-Правда ж, Еллісе? -Ні.
Він не був чудовим.
Він був найкращим!
Ну-бо, поаплодуйте Пітеру!
Ну, ви ж чули. Він — наступний я.
-Боже. -Погано.
Запаморочилася голова.
Добре. Може, хочеш прилягти в кабінеті?
Анно, можна тобі дещо показати?
Звісно.
Відведи Елліса до кабінету і дай води.
-І нічого не чіпай. -Гаразд.
Зачекай, здорованю!
-Що ти думаєш про Пітера? -Нічого не думаю.
Пощастило.
Гей. Усе гаразд?
Так, звісно.
-Дякую, Джорджіє. Це все. -Ні. Я хочу, щоб вона залишилася.
Вона розуміє.
Чого хотів Пітер?
Він був трохи стривожений. Якийсь псих надіслав йому імейл із погрозами.
Так?
Та нічого. Я переслала його охороні. Вони не хвилюються.
Мені не погрожували.
У сорочці вродився.
Може, підемо в конференц-зал готуватися до «Блумберг»?
Може, Пітер зробить усе сам? Це йому погрожують.
Знаєш що? Він може провести всі інтерв'ю.
І «БіоТекспо».
Пітер може все. Усі хочуть убити його.
Еллісе, що ти таке кажеш?
Я більше не важливий. Я навіть шматочку свинцю не вартий.
Знаєте, був час, не так давно,
коли вбити хотіли мене.
Здавалося, так буде завжди.
Не розумію, що саме ми маємо згадати.
Ти не розумієш, Анно? Знаєш, кому погрожують убивством?
Пророкам. Активістам.
-Суперзіркам. -Суперзіркам.
Знаєш, можливо, погроза життю насправді не для Пітера.
Можливо, вона була для тебе.
Справді? Що ми думаємо?
Не схоже на те.
Ну, Джорджіє, це могла бути погроза-приманка
для того, щоб ми відволіклися на захист Пітера,
тим самим залишивши нашого найважливішого боса вразливим.
-Так, може бути. -Ні.
Знаєш, Джорджія має рацію.
Навіщо комусь вбивати мене, коли можна вбити нового мене?
Джорджіє, можна тебе на секунду?
Більшість часу на роботі я маю…
підтримувати дух Елліса,
навіть якщо це означає досить вільно описувати реальність.
-Тобто брехати? -Називай, як хочеш.
Супер. Ходімо назад. Хочу вчитися в майстра.
-Нізащо. -То тепер ти мене караєш?
Так я проявляю любов.
Я думав, із Джорджією все йде добре, але вранці я точно її розізлив.
-Ви з Джорджією провели ніч разом? -Так, та це не…
-То ти їй пробачив? -Що?
Це її звільнення.
А що пробачати? Тато намагався вибісити мене.
Так. Це все він. Вона невинна жертва.
Джексон Дреґон. Ходімо з нами.
-Малкольме! -Джексон?
-Він тобі не допоможе. Ходімо. -Мене забирають.
Джексон?
Тату, що відбувається?
Я не розумію.
Уранці Пітер отримав погрозу життю,
а я вдень отримав набагато страшнішу.
Гаразд.
Джексоне, що ти тут робиш?
Я розповів про Винищувача Драконів.
-Ми його так називаємо. Моя ідея. -Не варто хвилюватися, Джексоне.
Який у мене був вибір?
Хочу зробити все правильно, якщо раптом станеться щось погане.
Звичайно.
Тебе просять перестати говорити про біобатареї?
Ну, я ж усе-таки несу революційні технології в маси.
Це робить мене небезпечним для статус-кво.
Тому у твого батька немає вибору, окрім повернення на ТБ і хайпу.
Не дамо психам перемогти.
Ось найкраще. Я найняв експерта, який спробує знайти покидька.
Так? А я думала, ми домовилися ігнорувати це.
Де я можу розміститися?
Леслі — спеціаліст. Добре.
Хіба це добре? Бо я думаю, що в Леслі недостатньо кваліфікації.
Є передчуття,
що цей псих не чужий.
-Може, це хтось, хто тут працює. -Ніколи б не подумав.
Може, мислитимемо ширше.
Хто б це не був, я подивлюся йому прямо в очі й скажу:
«Цей прапор не опустити».
-Який прапор? -Не тисни на мене! Я керую під час війни.
-Мені треба допитати людей. -Надаю тобі повну владу.
«Габеас корпус» не діє. Воєнний стан.
Повідомлення отримано, шефе. Вмикаю режим «Тридцять хвилин по півночі».
-Що він робить? -Відколи він кульгає?
Ні.
-Перестань! Не роби це! -Гей!
Ні. Припини!
-Будете щось? -Навіщо ти це зробила?
Що зробила?
А ти молодець. Буде весело.
Я винюхую зрадників.
-Зрадників? -Так.
Я ніби свиня, що винюхує трюфелі.
Гаразд, це через погрозу Пітеру?
Погроза Пітеру?
Йому теж погрожують? Цікаво.
Отже, Пітер стає тут великою шишкою?
Так, мабуть.
Він був крутим на «Легких грошах».
Може, він хоче захопити владу? Мітить на перше місце?
Ну, я б не здивувалася.
Він змусив мене думати, що я отримаю підвищення. А потім підвищив Рубі.
Бо вони старі друзі.
Отже, ти кажеш, що в нього все йде вгору, і він довіряє цій Рубі?
Гадаю, це все, що мені треба. Дякую.
Гаразд.
Вибачте, а хто ви?
Ніхто.
Привіт. Перевіряю, чи все гаразд.
Якісь страшні речі відбуваються в офісі.
Ми розбираємося.
Спочатку Пітер отримує погрозу. Тепер Елліс також.
Обидві в один день. Це так дивно.
Це частина роботи. Коли змінюєш світ,
це буде дратувати людей.
Особливо, коли фінансовий директор вільно описує реальність.
Так, Винищувачу драконів?
Еллісу часто потрібен трохи нестандартний підхід.
Винищувач драконів — досить нестандартний для мене поворот.
Розумію. Налякати старого. Щоб він відчув свою важливість. Респект.
Дякую за розуміння.
Яким буде наступний крок?
У мене багато ідей. Такі, від яких насняться жахи.
Я вдячна за пропозицію, але Винищувач драконів працює сам.
Ну, ну, ну.
Знаменита міс Рубі.
Я… Так?
Чув новину, вітаю.
Перепрошую?
Твоя подруга Люміс сказала, що ти добилася підвищення.
-Луна. -Ні, Люміс.
-Ні, Луна. -Хто така Люміс?
Луна про це сказала?
Можеш ображатися на неї.
Чекай. Чому?
Неважливо. У тебе є друзі у вищих ешелонах.
Чорт. Я казала йому, що так буде.
То це правда.
Ти дуже близька з Пітером.
У нас із ним особлива дружба.
Може, прийшов час створити союз.
Можемо бути зірковою парою.
Ми з тобою.
Вибач. Мені треба… кудись іти.
Знаєш, чи його влаштовує його терапевт?
Пітер! Зйомки для CNBC закінчилися?
Так, але, признаюся, я там один.
Багато розмовляю. Не відмовився б від допомоги.
Гадаю, Елліс приєднається для решти інтерв'ю.
-Йому значно краще. -Стоп!
Вибачте. Винищувач драконів написав другого листа.
-Це неможливо. -Хто такий Винищувач драконів?
Один ненормальний. Звісно ж.
Послухайте.
«Зрештою я заберу не твій скальп.
Натомість я закінчу твій рід,
уб'ю єдиного спадкоємця й зроблю болоньєзе з його останків».
Боже.
Цей лист звучить інакше. Більш образний і незрілий.
-Може, це імітатор. -Надруковано на тому ж папері.
Тут бракує витонченості, і не схоже на попередній лист.
Згоден.
Схоже, написано поспіхом.
Він утратив розум ще більше.
Його більше ніщо не зупинить.
Він хоче, щоб син заплатив за гріхи батька.
Ясно. Здається, я знову літатиму один.
Шасі піднято.
Так.
Ти мене кликав?
Джексоне, я не хочу тебе лякати,
але Винищувач драконів цілиться в тебе.
Він хоче порубати тебе на соус
і подати з рігатоні чи тальятеле.
До них пасують густі соуси.
Радий, що ти вирішив не лякати.
Я вважаю, тобі варто піти до Пітера.
Не можна відступати через погрози неповнолітніх.
Анно! Ти не розумієш. У тебе немає дітей. Готуй бункер.
Не думаю, що це необхідно.
Не можу не погодитися. Хіба ми не хочемо дати Леслі ще трохи часу?
Кому, мені? Так.
Я зможу захистити нас, якщо лишуся тут.
Буду витрушувати інформацію,
змінювати владні структури тощо.
У тебе дві години, щоб усе з'ясувати. Якщо не встигнеш, ми зникнемо.
Так. Купа часу.
Хтось має прибрати блювоту.
Оце ти псих.
Так? Я справді вдарила куди треба своїм листом.
Ні, навпаки.
Єдина мета Винищувача Драконів — роздувати его Елліса.
Не погрожувати його первістку й змушувати тікати в бункер.
Винищувач драконів любить і приколюватися.
Він не якийсь жалюгідний зануда.
Ти зробила все ще гірше.
Ти можеш знаходитись поруч, але не ускладнювати життя?
Гаразд. Охолонь. Ми це виправимо.
Привіт, ти бачив Джексона?
А що? Розкажеш про те, як ви з Еллісом його обдурили?
-Бо я був би вдячний. -Що? Ні. А тобі яка різниця?
Від таємниць у мене висипання. Я вже чухаюся.
То купи мазь, сучко.
Я думаю, тобі треба признатися.
-Ти хороша людина… -Джексоне!
-Куди ти? -У бункер, здається.
Радий, що побачив тебе до повної ізоляції,
бо я хотів вибачитися за те, що поводився як козел уранці.
Усе гаразд.
Ні, не гаразд.
Я був злий через те, що зробив мій тато, і зірвався на тебе,
що не круто, бо ти мені дуже подобаєшся.
І ти мені.
До речі, про Елліса,
яка версія погрози життю роздує його его,
але він почуватиметься в безпеці й не доведеться тікати?
Чому тебе хвилює его мого тата?
Не хвилює.
А Винищувача драконів — так.
-Що з тобою не так? -Про що ти говориш?
-Джорджія розповіла про листи. -Він каже, що мій — краще.
-Я сказав: «Більш жахливий». -Це те саме.
Не віриться, що ти це зробила.
Ти хоч уявляєш, який це стрес? Який у мене був вибір?
Єдиний вихід, що ти мала, — вигадати погрозу життю?
Тоді так здавалося.
І це б спрацювало, якби дехто не втрутився.
Я просто хотіла тебе вразити, мамо.
І що тепер робити?
-Єдиний вихід… -Що це означає?
Думаю, Джорджія каже,
нас урятує третій лист.
По-перше, треба дати зрозуміти, що мені ніщо не загрожує.
«Вирішив пощадити твого сина,
тож не треба ходити як у воду опущений».
Боже. «Як у воду опущений»?
Можеш просто підписати: «З любов'ю, Анна».
Як щодо:
«Поґуґлив твого сина,
і, хоча він до біса милий і справжній король серед коротунів,
він не вартий мого часу.
Тож я вирішив зосередити свій гнів на єдиному Дреґоні, який має значення».
-Як вам? -Я б прибрав частину про «короля».
І про «милого», але окрім цього, звучить досить непогано.
Молодець.
Це майже як обійми, які я ніколи не отримаю.
Те, що кажуть про Пітера, це правда?
-А що кажуть? -Він був чудовий на «Легких грошах».
Настільки, що скоро стане тут босом.
Я нічого про це не знаю.
Такі, як ми, мають знати.
Якщо корабель Елліса потоне, нам не треба йти з ним
на дно лагуни.
Ми з тобою стрибнемо в шлюпку Пітера, і він доправить нас до берега.
Ти не психотерапевт Елліса?
А ще я сам собі психотерапевт і мій найважливіший клієнт.
Я скажу Еллісу, що ти задумав.
Не роби цього.
Чудова новина.
Згідно із цим листом, Джексон його більше не хвилює.
Лише я і моя дупа.
Так, як тобі подобається.
Може, залишимося над землею, закінчимо з телеканалами
і все-таки поїдемо на «БіоТекспо»?
Я за.
Молодець.
Ми знайшли його.
Малкольм, він же Винищувач драконів.
Це не може бути він. Я знаю його з дитинства.
-Тихо! -Якого…
Це все прикриття.
Я б не вивів його на чисту воду, якби не вигадав історію
про те, що це я тебе зрадив.
Він тебе зрадив.
Як Леслі й передбачав.
Не смішно. Я б радив тобі мовчати.
-Що? -Про що він говорить?
-Якщо ти йому не скажеш, я скажу. -Добре.
Це я придумала, щоб Елліс мене звільнив. Задоволений?
Тату, це правда?
Хіба всі ці погрози — це не якась дурниця?
-Їх не було. -А листи?
-Їх писала Анна. -Лише перший.
Другий написала я.
А третій — плід спільної фантазії…
Ні, годі.
Чому?
Ти падав духом.
Я просто хотіла
трохи тебе підбадьорити.
Ясно.
Що ж, вітаю.
Зараз я небувало впевнений.
Елліс.
Джексоне…
Не треба.
Схоже, я-таки розкрив справу.
Можеш іти.
Трясця.
Хрін із нею.
Так, це було…
Це був важкий день.
М'яко кажучи.
Ти хвилюєшся?
Через погрозу.
Єдину справжню погрозу, яку ми отримали.
Ні. Через це? Ні. Це ж якийсь інтернет-дивак.
Охорона каже, що лист від Сідні Гроссмана.
Схоже, ти з ним колись працював.
Ні, не пам'ятаю ім'я. Не таке хитромудре, як «Винищувач драконів».
Ну, це не моя найкраща вигадка, але…
У нас з Еллісом є зв'язок. Це…
Безперечно це щось.
Він… Його складно зрозуміти.
Так. Але для танго потрібні двоє.
Гадаю, що так.
Ще по одному?
Чому б ні?
-Куди ти? -Я не дурень, Джексоне.
-Мені набридло, що до мене так ставляться. -Авжеж. Так.
Не думаєш, що це якось пов'язано з твоєю поведінкою?
Важко сказати.
Але, можливо, я знайду відповідь там,
десь на нерегульованій дорозі.
Але я знаю, що цьому хлопцю стає важче розуміти, кому можна довіряти.
Так. Я знаю це відчуття.
Навіть не просися поїхати зі мною.
То ти цього хочеш?
-Мені зараз не варто бути самому. -Добре.
Переклад субтитрів: Анастасія Кислинська