Звичайна Америка.
Добре повернутися до витоків.
Знаєш що? Щоразу, як я почуваюся розгублено,
достатньо отримати маленьку дозу маленької Америки,
і я згадую, звідки я родом.
Добре, чудово. Тоді ти отримав цю дозу.
Ну-бо, увімкнімо телефони й повернімося до роботи.
Забудь про них.
Я їх викинув, коли ти дрімав.
Куди ти… Ти викинув… Навіщо викидати телефони? Що?
-Щоб за нами не стежили. -Хто за нами стежить?
-Мої вороги. -Ясно.
Або мої колеги, і я починаю думати, що це одні й ті самі люди.
У нас обох був поганий день. Мені збрехали. Тобі збрехали.
Рухаймося далі. Треба працювати.
Для тебе це легше. Ти просто зникаєш у лабораторії.
А я маю бути
великим Еллісом Дреґоном.
І це виснажує.
Хлопці, це ви сюди на з'їзд рієлторів приїхали?
Ні. Так?
Так.
Два ріелтори на з'їзді з нерухомості.
-Дякую. -Будь ласка.
Гей. Що ми робимо?
Реєструємося!
І тікаємо від роботи.
Ти добре почуваєшся?
Ні, Джексоне. Я втомився.
Я так важко працюю, а мене сприймають як клоуна.
Та всі виконують твої примхи.
Так, і я став м'яким.
Ти не являєш, що значить бути мною.
Елліс Дреґон не людина.
Це глобальний бренд.
Усесвітньо відомий бренд, визнаний у всьому світі.
-Я знаю, що таке «глобальний». -Ти не знаєш про тягар імені.
Ти розумієш, що й моє прізвище — Дреґон?
Ні, для тебе все інакше. Для тебе воно як перепустка.
Тобі важко зрозуміти будь-які точки зору, окрім своєї,
але можеш спробувати?
Звісно.
У мене не буде індивідуальності.
Через 30 років я можу отримати Нобелівську премію,
а люди скажуть: «Йому допоміг його тато».
Схоже, нам обом варто перепочити від нашого прізвища.
НЕСТАБІЛЬНИЙ
Елліс Дреґон. Слухаю.
Хтось його бачив?
Його нема.
Можеш уточнити у Джексона?
Його теж нема. Схоже, нас обох кинули наші мужчини. Як щодо спа?
Елліс не мій «мужчина».
Як скажеш.
Якщо побачиш когось із них, одразу повідом.
Привіт! Чудово попрацювала над катодним посередником електронів.
Дякую, босе.
Знаєш, не обов'язково називати мене босом. Я цього не хочу.
Але ти мій бос.
Оскільки ми вчені, ми завжди дуже точні.
Правильно, босе?
Так. Тож перейдемо до компоненту мембрани,
хоч у нас і немає дозволу від Елліса.
Кому він потрібен? Якщо бос дозволяє, ця робоча бджілка щаслива.
Гаразд.
-Луно, хочеш про щось поговорити? -Ні. Я чудово зрозуміла накази…
босе.
Він забавний.
Перепрошую.
Я помітив тебе здалеку, і мені здається, ти виглядаєш знайомо.
Ми знайомі?
Не думаю, що ми раніше зустрічалися. Рон Табаско.
«Табаско і Партнери». Моя реклама на автобусних зупинках.
Так. Рон Табаско? Таке ім'я не забути.
Думаю, це ти торік забрав у мене клієнта в ЖК в Оук-Веллі.
Це я, визнаю.
Що ж, Джейсоне…
Джейсон Дарґон?
Так, не так ефектно як «Табаско»,
але, як кажуть, своє прізвище не обираєш.
Ти його маєш, бо воно вже твоє, коли ти народився.
-Так, так кажуть. -Так.
Джейсоне, хочу представити тебе моїм подружкам.
Це Патріша, але можеш називати її «Пиріжечок».
-Вона щойно замовила його. -Дуже захотілося.
-А ця мрія у твіді — Шерон. -Роне, припини.
Це моя улюблена тканина.
Так, шльондри, хто вам дозволив розважатись без мене?
Без тебе — це не розваги.
Адель Бордо, агентство «Золота богиня».
Справжня золота богиня.
А він нічого.
Рон Табаско.
Яке гарне ім'я.
Знаєш, на кого ти схожий?
На цього знаменитого мільярдера. Такого, з привітом.
Йому до мене далеко.
Ти набагато гарніший.
-Дякую. -Так.
-У якому регіоні працюєш? -А який у тебе?
-Майстер діалогу. -Гартфорд, Коннектикут.
-Що? -Гартфорд. Коннектикут. Це…
Я там працюю.
Отже, учора було весело.
Так. Так весело. А про що йде мова?
Ми вчора ходили в бар.
-А, так. -Так.
Так. Вибач, я трохи вимоталася. Елліс зник.
А в нас презентація для правління в кінці дня.
Він встигне повернутися?
Хто знає? Моя робота перетворилася на амнезії, детектори брехні, шоти з тіла.
Але коли я підробляю три маленькі погрози вбивством,
раптом стаю тією, хто має його шукати й молити прощення.
Три — це вже занадто.
Гадаю, ти правий.
Але я відчуваю вигоряння
через цю карусель, на якій ми з ним.
Я можу допомогти?
Елліс?
Не думаю, що тут хтось є.
-Хочете, щоб у мене був ще один інфаркт? -У цьому житті все можливо.
Де Елліс?
Важко сказати.
Він планує повернутися на нараду з правлінням?
Не пам'ятаю, щоб я чув щось про нараду,
але… можете спитати самі.
Він от-от повернеться. Він вибіг за «Нутеллою».
За «Нутеллою»?
Це шоколадно-горіхова паста.
Я знаю, що таке «Нутелла».
У мене чудова ідея. Влаштуйтеся зручніше.
Можемо почекати Елліса й поговорити про майбутнє.
Про яке майбутнє?
Про це ми й поговоримо.
Хочете чогось? Я б запропонував «Нутеллу», та її нема.
За нею вийшов Елліс.
Я подзвонила клієнту й сказала:
«Слухай, коли я сказала, що потрібно вивезти всі меблі,
напевно, я забула згадати, що не треба складати її на дворі».
-Не може бути! -Може!
Яка чудова історія, Адель.
Овва. Планка така висока, і тепер моя черга.
Я працюю з багатьма заможними клієнтами,
і один мультимільярдер доручив мені продаж будинку,
і це дім у стилі джунглів.
Ось у чому заковика.
Мені не можна чіпати кімнату для жаб з контрольованою вологістю
чи рів усередині дому.
Ти жартуєш.
Клянуся богом, я досі чую квакання в голові.
Молодець. Гарна історія.
А ти, Джейсоне? Є цікаві клієнти?
У мене? Ні, і я… Багато. Більше, ніж можу перелічити.
Так. Розкажи нам щось.
Я показував будинок із басейном,
і в мене клієнти мрії, молода пара.
Ми приходимо в цей будинок,
і хто його захопив, як думаєте?
Колонія жаб.
Жаб.
Ква-ква, знаєте?
Дуже схоже на історію Рона.
Невже?
Таке іноді буває.
Хтось розказує історію, що нагадує іншу історію.
Звісно.
Тож…
Викладемо всі карти на стіл. Анно, я знаю, чому ти тут насправді.
Ти втомилася. Ти дуже втомилася.
Я втомилася від цього.
Так. Ми всі втомилися.
Елліс виснажує. І ніхто не знає про це краще, ніж ти.
Я цього не казала.
Ти казала про таке мені.
Ти сказала, що це виснажує, як карусель.
Цікаво.
І, Пітере, якби ти керував,
ти б ставився до Анни інакше, так?
Ну, так, звісно.
З добротою, повагою. Можливо… із чуйністю.
Авжеж.
І, Анно… ти б цього хотіла?
Ну, а хто б не хотів? Але…
Як довго хтось може купляти кляту «Нутеллу»?
Я зробив усе можливе для Елліса.
Анно, я знаю, що ти теж, але
«Дреґон» має рухатися далі до лідера, на якого можна покластися.
Розумієш? До когось справжнього… Як Пітер.
-Як Пітер? -Пітере, ти знаєш когось такого?
Пітере, можна тебе на секунду?
Що таке?
Зазирнеш туди для мене, будь ласка?
Ні.
Гей, друже.
Знаєш що?
Мені було весело. Було добре хоч трохи побути не нами.
Думаю, люди вперше вважали нас рівними.
Я так не думаю.
Про що ти?
Адель поговорила зі мною
й сказала, що хоче, щоб Табаско приєднався до «Вінді Терас».
-Що це? -Лише найкращі об'єкти,
на які може сподіватися рієлтор.
І що?
Навіть без попереднього досвіду я зміг зробити Табаско чемпіоном.
Джейсон Дарґон не зміг закінчити історію, не вкравши жодної моєї фрази.
Я не знав, що це було змагання.
Люди завжди змагаються.
Ти б це знав, якби не народився одразу на третій базі.
Куди ти?
-Іду красти базу, сучко. -Так!
-Тепер усе гаразд. -Ще ні.
-Не проти, якщо сяду з вами? -Звісно, ні.
-Сідай. -Вітаю.
Якщо бос не проти тусуватися зі звичайними людьми.
Взагалі-то, думаю, я поїм надворі.
О ні.
Що це було?
А що було?
Я розумію, ти хотіла бути тимлідом, але неправильно отак вчиняти з Рубс.
Так, ти правий. Вона не винувата.
Це я винна,
бо не дружила із чуваком, який займався підвищенням.
Або з другом сина боса.
Або
з останньою іграшкою сина боса.
Воу. Дідько.
Не круто.
Так. Нечесно отак додавати тебе до списку,
бо ми з тобою знаємо, романи Джексона — це дорога в нікуди.
Дай п'ять.
-Луно. -Що?
Припини.
Я просто намагаюся допомогти.
Ти не перша інтрижка Джексона.
Ясно? І, мабуть, не остання.
Я втратила апетит.
Та годі тобі, я жартую.
А я досі голодний.
Але розчарований.
Привіт. Дарґоне, дами. Про що ви говорите?
Джейсон щойно заявив, що хоче
бути частиною команди «Вінді Терас».
Супер. Обожнюю дух змагання.
Він також розказав про свого кошмарного боса.
Здається, він справжній засранець.
А ще він його батько.
Так. Знаєте, як усе буває складно в сім'ї.
Так. Але гарно мати родину, яка тобі допомагає.
Безсумнівно. Але без сепарації нікуди.
Підтримую. Ти колись думав піти в сольне плавання?
Намагався. Тоді тато купив ту компанію, щоб я і далі працював із ним.
-Схоже на щасливий кінець. -Стривай.
Твій тато змусив тебе працювати з ним, купивши іншу компанію?
-Це справжня тиранія. -Як токсично.
Ну, ми чуємо лише сторону Джейсона.
Тобі важко з тих пір працювати з татом?
Розвагою це не назвеш.
Я почав дещо відчувати до колеги, а він заборонив з нею зустрічатися.
-Він божевільний. -Викинь його зі свого життя.
Я дам тобі місце у «Вінді Терас»,
щоб ти позбувся цього психа.
Серйозно. Яке відношення до нього має твоє особисте життя?
Ну, це стосується компанії.
Він зустрічається з колегою.
Це щось, що ти звик робити?
Ні. Це був перший раз. І єдиний.
-Ти впевнений? -Звісно, упевнений, Роне.
Так, я точно впевнений, Роне.
Звідки такі питання? Ми щойно познайомилися.
Інтуїція підказує.
Вона тобі бреше.
Я хочу дізнатися деталі. Можна пригостити тебе?
Ні.
Це я пригощу вас, дівчата.
Ну гаразд.
-Напевно, на гроші тата? -Якого біса?
На чиїй ти стороні?
Звісно, я на вашій стороні.
Звісно, його тато справжній козел.
Такого я не казав.
Ні. Розкажи, що ще наробив цей придурок?
Дав тобі роботу? Підтримав? Познущаймося над ним.
Гаразд. Не знаю щодо цього, але так, ти маєш йому протистояти.
-Так. -Або надерти йому зад.
Він не зможе.
Щось я не певен.
Йому майже 60, м'язи є лише на руках. І в нього м'який живіт.
Він тебе пошматує.
Я так не думаю. Джейсон виглядає як забіяка.
Точно.
Плюс, я накопичив багато люті.
Якщо я випущу її, грі кінець.
-Він використає цю лють проти тебе. -Нехай спробує.
Може, ми з тобою поб'ємося? Знаєш…
Звісно, я не твій тато,
та в мене може бути схожа будова тіла. Ну-бо.
Табаско, він жартівник. Це жарт.
-Так. -Ану, сядь.
Я просто жартую. Але я готовий битися.
-Якщо буде треба. -Добре.
Роне, ми проти будь-якого насильства у «Вінді Терас».
Ясно?
Ходімо.
Що… Якого біса?
Якщо хтось із нас попаде у «Вінді Терас»,
це точно не твоя в'яла дупа.
Можливо, я помилився.
Так, і це було дуже весело,
та дякую, що допоміг подолати страхи.
Ти знаєш, що я не хотів битися з тобою? А Рон Табаско.
-Так. -Тому що мені не потрібна перемога.
Відколи?
Відтепер.
Це підігріває мені кров.
Я знову відчув себе собою.
Добре, може, нарешті поїдемо назад?
Дай мені пів години, я піднімуся зібрати речі.
Думаю, краще нам
просто забути про цю розмову з Леслі.
Зітремо її з пам'яті.
Не думаю, що я зможу. Якщо чесно, тобі теж не варто про неї забувати.
-Але цей чоловік — ненормальний. -Так, але він не єдиний.
Ти про Елліса?
Так, він… дивакуватий.
і, можливо, він дивніший останнім часом, але ми над цим працюємо.
Усі на палубу.
Це мило, що ти так дбаєш про Елліса. Я правда так вважаю.
Однак між вам така динаміка,
що ти виправляєш за ним усі його косяки.
Не думаю, що це добре для вас обох.
Ось де ти. У конференц-залі з близнюками купа незнайомців.
Це не незнайомці. Це решта правління.
Ну, хто б це не був, вони розлючені.
Елліса досі не бачили?
Ні.
Скажи їм, що ми зараз будемо.
Дівчата, хтось із вас бачив мого…
Рона Табаско?
Бачила, він ішов до кімнати Адель. Певно, говорити про приєднання до "Вінді Терас"».
Табаско дуже цього хоче. І, схоже, Адель це йому дасть.
Яка гидота. Ні.
Подорослішай, Дарґоне. Ми всі дорослі.
Так, не будь скромником.
Якого…
Ти справді в розпачі, що хочеш потрапити у «Вінді Терас» через ліжко?
Рон спробував, але не зміг. Як тобі такий поворот подій?
Ні, Адель була в ліжку,
а Норма — у голові.
Хто така Норма?
Мертва жінка Рона.
-Рон удовець. -То Рон удовець.
І, схоже, йому важко рухатися далі.
Ти божевільний.
Отже, вип'ємо по коктейлю й повернімося до справи. Джейсон?
Що ти тут робиш?
Я прийшов поговорити про «Вінді Терас».
Що ж…
Гаразд. Що ж, можу запропонувати вам дві вакансії одночасно,
якщо ви зрозуміли натяк…
-Ніколи. -Ні.
Чому, через Норму?
Норма, Норма, Норма.
Не лише через Норму.
А ще через Каспера. Це мій син.
Каспер Табаско?
Так.
Слухай, я не був хорошим батьком для Каспера Табаско,
бо іноді мені треба бути кимось іншим, щоб орієнтуватися у світі, але
не Касперу.
Він завжди
Каспер.
І мушу сказати, що я…
Я цьому заздрю.
Справді?
Справді. І я поводився неправильно не лише з ним.
Дякую.
Нормі це не сподобається.
Або Норма хоче, щоб ми жили своїми життям.
Ти це все серйозно казав?
Думаєш, Рон готовий повернутися до роботи?
Ні.
А Елліс Дреґон — так.
Гаразд.
Це мило, але якщо ніхто з вас мене не трахне,
попрошу вас піти.
Анно, я маю тобі дещо сказати.
Я через багато пройшов цього року,
а ти єдина, хто завжди був зі мною поруч.
Еллісе…
І я знаю, що іноді здається, що я не помічаю,
і це тому, що я не помічаю, і я знаю, що це погано.
Але я обіцяю,
що спробую помічати більше.
Ах, Еллісе.
Це було чудово.
-Вітаю. -Привіт.
Що було чудово?
Презентація Пітера про «БіоТекспо» для правління.
Це сьогодні, пам'ятаєш?
А, так.
І презентація була кльова.
Так, Пітер — звір.
Дякую. Ви теж кльові.
Ходімо їсти морозиво.
Що відбувається?
Правління розглядає Пітера на заміну тобі.
На «БіоТекспо»?
Як генерального директора.
Гаразд. Ми впораємося із цим.
Це моя рекомендація.
Переклад субтитрів: Анастасія Кислинська