Близо ли сме вече?
Чорапите ми са мокри. Сигурно е минус 50 градуса.
Тате?
Кажи. - Какво ще правим?
Искаш ли горещ шоколад? - Питам къде ще живеем.
Може да се върнем в Англия.
А може и да останем в Швеция.
Където решим. Нищо не ни спира.
Помниш ли последното ни идване?
Последното лято с мама.
Страхувам се. - Тя няма да е тук. Нали знаеш, че няма?
Повече няма да я видим.
Весела Коледа и честит рожден ден на патерица!
Божичко!
"Пожарникар има двама синове. Как се казват те?"
Огън и Жупел.
Готин виц. - Какво? Изобщо не става.
Точно това е идеята - да не става.
Кажи ти някоя смешка. - Хайде, твой ред е.
Добре, ще ви кажа една.
Сходна е с предишната.
Но е шведска. - Женен съм за шведка, давай.
Нелсън Мандела има полубрат швед. - Кой е Нелсън Мандела?
Няма да ви е смешно, ако не знаете.
Аз знам. - Нелсън Мандела има полубрат швед.
Масте Мандиела.
На шведски е много смешно.
Пренареждал си шкафовете. - Не, не съм по тези неща.
Може ли да поговорим? - Разбира се.
Понеже като замина, не се разделихме особено добре.
Какво не беше наред?
Не ме погледна, когато си взехме довиждане.
Напротив! - Не ме погледна.
Доста мислих за това през тази година.
Не знам забелязала ли си, но бяха ужасни няколко месеца.
Поне за мен, преди да заминеш.
Съжалявам. Не помня такова нещо.
Върнах се и никъде няма да ходя.
Обичаш ли ме?
Разбира се! - Не търся внимание, попитах те откровено.
Разбира се, че те обичам, кретен такъв!
СЕРГЕЙ ВАСИЛИЕВИЧ РАХМАНИНОВ
ЕВРОПЕЙСКА КОСМИЧЕСКА АГЕНЦИЯ, КЬОЛН
Здравейте. - Добре дошли.
Благодаря.
А тази? "Как пясъкът стигна до морето".
Да я задържим ли?
Не ме разбираш, нали?
Попитах остава или я изхвърляме.
Изхвърляме я. - Няма я вече.
"Смененото дете".
Да, историята, в която троловете вземат детето.
И го слагат в огъня, за да върнат майката.
С какво точно те засегнах, преди да замина?
Няма да го обсъждаме.
Знаеш ли къде е шестограмът? - Да.
Това е, нали? - Да.
Почти не те виждахме. Лятото в хижата беше кошмарно.
Но ти беше на обучение, постоянно. - Значи не е имало конкретна причина.
Ще дойде денят, в който ще сглобя и последната скапана мебел,
и край с тази хамалогия.
Магнъс, какво има?
Не съм ревнивец, надявам се, че го знаеш.
Но бях започнал да се съмнявам за теб и Фредерик.
Какво? Няма такова нещо.
Между нас няма нищо. - Сега се разбираме чудесно.
Да. - И е идеалният момент да ми кажеш.
Не съм имала забежка с Фредерик.
Никога не бих го направила.
Ясно. - Моля те.
Искам да сме откровени един с друг. - И аз.
Докато те нямаше...
Срещнах жена. - Какво?
Нищо не се е случило.
Пихме по едно.
Една целувка. - Какво?
Мислех, че ме напускаш.
Всички говореха за теб и Фредерик.
Очаквах, като се върнеш, да се разделим. - Защо?
Казвам ти как беше.
Искам да си мой съпруг.
Искам Алис да е моя дъщеря.
Докато бях горе, мислех единствено как да се върна у дома
и да сглобяваме скапаните мебели.
Когато бях съвсем сама, без радиовръзка, мислех, че ще умра.
Тате? Ела.
Магнъс.
Мъчно ми е за пропуснатото време с вас.
Нямаше да издържа...
Тате?
Извинявай.
СТРЕС - ТРАВМА - ЛИТИЙ VII
СМЪРТ В КОСМОСА
ФЕСТИВАЛ ЗА НАУЧНА ФАНТАСТИКА ИЪН РОДЖЪРС
Г-н Роджърс?
- Момент.
Той... - Бъд.
Събират участниците за брифинг в залата. - Да, исках само да кажа...
Моля за внимание. Дами и господа, говори капитанът.
Ще отбием в пристанище Санта Барбара.
През нощта наш гост е претърпял инцидент.
Необходимо е да бъдат взети предпазни мерки.
Молим ви да останете на борда
и се надяваме да не ви причиним прекалено неудобство.
Спонсорира те НАСА, неин служител си.
И е така още отпреди да се родиш.
Нямаш разрешение да отнесеш ЛРД
при друга космическа агенция.
ЛСА е моя.
Не функционираше. - Моля те, не казвай това.
Знам, че е трудно да се примириш.
Това не е провал, трябва да преосмисля експеримента,
но има резултати.
Трябва да се прибереш.
Имаше десет дена и получи помощ.
Няма данни ЛСА да дава резултати, затова приключваме.
Прекратяваме проекта.
Спомените ми са изкривени. - Дай пример.
Кое къде стои. Колата ми.
Помнех я червена, а е синя.
Не е нещо кой знае какво. - Всъщност е доста сериозно.
Мисля, че...
У дома има пиано, а аз не умея да свиря.
Имаш ли халюцинации?
Да.
Какви са?
Привижда ми се Пол Ланкастър.
Явно е духът му.
На моменти имам чувството, че още съм горе на МКС.
Това, което описваш, говори категорично за симптоми на ПТС -
повторно изживяване на стресиращи събития, пропуски в паметта, гняв.
Можеше да се очаква.
Можело е да загинеш, мислила си за екипажа и близките си,
починал е твой приятел, това е огромна травма.
Вече си на Земята, нормално е да я осъзнаеш чак сега.
Ще направим тест за потискане на дексаметазона
и ще видим нивата на кортизола.
Дотогава ще ти изпиша нещо.
Какво? - Литий.
Джени, нямам психоза, не съм в депресия.
Да, но ще те успокои. Помага в такива случаи.
Не искам.
Такива лекарства те пенсионират.
ФАРМОЛИТ, 300 МГ, КАПСУЛИ АНТИДЕПРЕСАНТ
Проучването ви ми е интересно.
"Салютогенеза" ли се нарича?
Как я определяте?
Не знаех, че сте тук. - Тук съм.
По-добре е да съм тук, мога да съм полезен.
А как върви при вас? - За ЛСА ли питате?
Продължавам да повтарям опита. Мисля, че съм на прага на откритие.
Нямам спомени за ЛСА отпреди инцидента.
Искате ли да видите?
Почти нищо не мога да разбера.
Астронавти споделяли ли са ви лични преживявания?
За престоя им горе? Не е забавно.
Някои се чувстват изчерпани. - Да.
За други е тежко.
Случват им се необясними неща. - Да.
Мои приятели от екипажа на "Джемини 4" - Чък Паркс, Джон Купър,
бяха усещали миризма на изгоряло, и двамата.
На Джон му се бе причул лай. Все казваше, че била Лайка.
Как ли се е чувствала Лайка?
Обичаш ли кучета?
Не особено.
Винаги е било така, откакто летим към Космоса.
Бях тестови пилот преди "Аполо".
Летях до предела, до границата с Космоса.
Беше обичайно колегите да съобщават за мощна сила,
притискаща надолу едното крило на самолета на 30 000 м височина.
Наричаха я "лявата ръка на Бог".
Имах един познат, чийто син почина.
Малко дете, шестгодишно.
Удавило се в езеро на рождения ден на сестра си.
Няколко години по-късно човекът лети над Невада на "ДС-10"
и чува глас, детски глас.
Гласа на сина си. "Тате, внимавай."
Вижда, че се забива с носа надолу, но успява да се издигне.
Докато беше жив твърдеше, че синът му го е спасил.
Никой не го казва, но в Космоса има и такива неща.
ЕКИПАЖЪТ НА "САЛЮТ 7" ВИДЯЛ АНГЕЛИ
Привиждало ли ти се е нещо?
Полетът в Космоса е като катерене на Еверест - мислиш само за върха,
но забравяш, че веднъж покорил го, трябва да се върнеш.
Тогава някои хора превъртат.
Трябва да проверя какво става.
Здравей, не мога да говоря. - Баща ти е.
Не се получава. - Божичко.
Няколко години вървеше. Трябва да намеря решение.
И да открия кучия син.
Татко, стига си си въобразявал. - Кони, това не е болест.
Болест е, никой не е промил мозъка ти.
Внушаваш си, контролирай се.
Ако си в криза, изпий едно хапче. Не мога да говоря.
ЛИТИЙ-7
Говори за смърт и злополуки.
Проблемът с шкафовете продължава. - Какъв проблем?
Крие се в шкафовете. - Крие се.
Разбирам, че може би отношенията ви са обтегнати.
Тя е на 10 г. Заминали сте, когато е била на 9.
Една година е доста време в тази важна възраст.
В какъв смисъл "важна"?
Преходна. - Точно така.
Иска да промени нещо, като стаята си.
Цяла година са били баща и дъщеря.
Майката е била далече, в Космоса.
Сега се е върнала и Алис е объркана.
Възможно е да се чуди: "Мама беше...
А ти коя си?
Мога ли да ти вярвам?"
Какво си й казал? Знае лични неща.
Колеги сме, класна е на Алис.
Какво каза Джени?
Че страдам от ПТС.
Не се тревожи, добре съм. И не казвай на никого.
Мислиш ли, че отношенията ни с Алис не вървят?
Не. - Така ли? Но не вървят.
Нямаше ме цяла година. "Ти коя си? Мога ли да ти вярвам?"
Не каза, че Алис не ти вярва. - Ти се съгласи с нея.
Алис? - В стаята за гости е.
Алис?
Тук ли си?
Алис?
Излез.
Хайде.
Какво има? - Искам да ти предложа мои дрехи.
Добре. - Миличка, ела.
Така и не си поговорихме като майка и дъщеря.
Може да заминем някъде. - Само двете ли?
Не, и татко ти ще дойде.
Да отидем в хижата. - Ами училището?
То те е виждало цяла година.
Алис.
Не ме отбягвай. - Не го правя.
Радваш ли се, че съм тук?
Не знам.
Разочарована съм.
Очаквах да бъде различно.
В центъра на ЛСА има камера с газ от рубидиеви атоми.
Около нея има лазери, електромагнити.
Магнитен капан. - Разбирам.
За да се стигне до кондензат, лазерът разбива атомите.
Когато изключим лазера, се формира суперпозицията.
Формирал си я?
Черен кръг, два черни кръга един до друг.
Това е резултатът от МКС.
Има интерферентен ефект.
Не трябва да го има.
Какви са актуалните данни?
Ето. - Какво е това?
Прилича на детска рисунка на бухал.
Не иска да се покаже. - Какво?
Когато пуснах теста тук...
Пуснал си го?
Това виждам.
Покажи ми данните.
Това са данните, Луис.
Вижда се ясно като бял ден, но само аз мога да го видя.
Извинявай, но това не е портал към друга вселена.
Данните от МКС са фалшиво изображение.
Не, ЛСА трябваше да улови момент,
когато една частица е в две състояния по едно и също време.
И успя.
Експериментът е неуспешен.
Изображението е фалшиво. Повтори теста.
Невъзможно е, защото няма да се върнем на станцията.
Луис, ами ако резултатът от експеримента
се проявява по различен начин?
Например? - Не на екран.
А в ума на изследващия.
Във възприятието за света.
Ами ако засяга химичните реакции в мозъка?
Моля те.
Квантовата физика познава ефекта на наблюдателя -
промените в експеримента, внесени от наблюдаващия.
Ами ако експериментът влияе на мен?
Сигурно не е лесно да не ти вярват.
Агент Брайт от ФБР.
Говорим за психологическо заболяване.
Болният не възприема реалността каквато е.
Може да не сте забелязали, но истината е дефицитна стока.
Не сте ли го усетили в службата? - Не.
Аз стъпих на Луната, разходих се по нея.
Има доказателство - оставих топка за голф. - Никой не се съмнява.
Търся само истината за жертвата. Прекъснали сте вечерята му.
Да, исках да се опитам да го вразумя.
Ще ме оставят в Санта Барбара.
Заплашили сте да хвърлите г-н Роджърс в морето, ако се заяжда с вас.
Агент Брайт, не мога да вдигна ръката си над 45 градуса,
след като разбих един самолет в Корея.
Но и да можех, не бих го убил.
Аз съм астронавт.
Друга категория.
ВИТАМИН Д, Б12, ФОЛИЕВА КИСЕЛИНА
Какво правиш? Аз не завися от никого.
Нямам нужда от позволение, за да отида някъде.
По дяволите. Искам да изясним каква е причината.
Убеди ме, че не полудявам.
ИЗМЕРВАНЕ
СЕРОТОНИН - ТЕСТ
ЛИПСА НА СЕРОТОНИН
АДРЕНЕРГИЧЕН РЕЦЕПТОР ЛИТИЙ-7
СЕРОТОНИН - ТЕСТ
АДРЕНЕРГИЧЕН РЕЦЕПТОР ЛИТИЙ-7
МЕДИЦИНСКИ ДОСИЕТА АСТРОНАВТИ
ИЛЯ АНДРЕЕВ
"Иля, витамин А."
"Одри, витамин А."
"Яз, витамин А."
ДЖОАНА ЕРИКСОН
"Витамин Б."
"Аманда Клайн."
"Витамин Б."
АМАНДА КЛАЙН
"Астронавтката на НАСА Аманда Клайн видяла ангели в Космоса."
САЛИ ЛИНЧ
"Астронавтка от Канада на съд.
Приема друга самоличност и опитва да убие бившия си съпруг."
"Хенри Калдера."
Какво правите?
Спрете!
Ехо?
Единствено аз решавам какво ще правя тук
в свободното си време.
Извинявай, Хенри.
Ако не беше проклетото ти любопитство, нямаше да се стигне дотук.
Добре ли си?
Командир Калдера?
Любопитството убило котката.
Джо?
И двамата имахме време да помислим.
Но не успяхме да поговорим.
За какво? - Нещо се е променило.
Съжалявам, ако съм казал нещо непристойно.
Искам те толкова, колкото и преди.
И да минем в частния сектор след изтичането на договорите ни.
Говорих с тях - със "Старкосм", с Алиана.
Съгласни са, особено ако отидем заедно.
Калифорния.
Не те разбирам. - Виж, Джо.
Ако си размислила, длъжна си да ми кажеш.
Отказваш ли се?
Разликите между Земята и Космоса са много, не е само гравитацията.
Времето минава по различен начин на Земята и в Космоса.
След шест месеца в Космоса
астронавтът е остарял с 0,007 секунди по-малко от хората на Земята.
Какво става с нея?
Разбираш ли? - Какво става с кое?
С тази част от секундата. - Ти ли си?
Да, на теб говоря.
Тя ли е, Магнъс?
Какво става? - Тя ли е?
Моля те, Джо. Съжалявам, Сара. - "Съжалявам, Сара."
Джо. - Остави съпруга ми на мира, ясно ли е?
Какво те прихвана?
Дай ми ключовете.
Какъв абсурд.
Още не ти е позволено да шофираш.
Мога да карам шибаната кола.
Не псувай пред детето. Държиш се като пияница.
Може ли да пуснем музика? - Искам да се съсредоточа.
Алис, трябва да се съсредоточа.
Алис, спри музиката!
Алис, за бога! - Мамо!
Различните космически агенции имат клиники за астронавти.
Страда от т.нар. "астронавтско изчерпване".
Тъкмо се върна, не искам пак да заминава. - Но й има нещо.
Вследствие на стреса, който преживя в Космоса.
Без лекарска намеса ще се влоши.
Ще заминеш ли с нея?
Не знам. Може би за начало.
Имахте ли връзка?
Тя какво ти каза? - Няма значение. Имахте ли?
Да.
Какво става? - Магнъс ме повика, тревожи се за теб.
Ти ме излъга. - Какво?
Тревожи се, защото се държиш доста неадекватно.
Нямам нужда от адвокат, нищожество.
Какво си му казал? - Истината.
Повярвай ми, нищо не помня.
Как се забравя подобно нещо?
Видно е, че има проблем с паметта. - Майната ти!
Ако имаш и други симптоми, ще ти осигурим нужното лечение.
Искам да говоря със съпруга си. - Напусни дома ми.
Вън! - Не съм луда.
Фредерик, работя за теб.
Това е моят дом. Нямаш право да идваш тук.
Добре, така да бъде.
Утре ще говорим с "Човешки ресурси". Радвам се, че истината излезе наяве.
Не съм те лъгала. - А аз не съм глупак.
Не си спомнях. Не помня!
Може да е било различно, като заминах. - Същото си е, Джо!
Ти си различната. - Тате!
Чакай, Магнъс!
Защо поне веднъж не се погрижиш за дъщеря си?
Мамка му!
ДЖОАНА ЕРИКСОН
"Морска обсерватория, Дания."
"Командир Ериксон,
изпращаме ви две касети.
Засякохме ви от МКС на 15 октомври.
Записът не е чист, но ви го изпращаме с препис."
Какво те прихваща? - Казвате, че сте стъпили на Луната.
Вие сте лъжец, страхливец и крадец.
Записите от "Бърнис" са подготвени, заредени са.
"ЦУП, тук Станцията, отговорете."
ЦУП, тук Станцията, отговорете.
ЦУП, моля, обадете се.
Ще говоря. Не знам дали ме чувате, но захранването работи.
Не знам.
Не знам дали повредата е тук.
Тате? - "Последен препис."
"Вторият запис е направен при нас на 23 ноември 1967 година.
Отразява инцидент в Космоса, при който загива астронавтка."
НЕ МОГА ДА ДИШАМ.
ГОРЕЩО Е. КИСЛОРОД.
ТЕМПЕРАТУРАТА Е ВИСОКА. ПЛАМЪЦИ ВДЯСНО. КАПСУЛАТА ГОРИ.
Мамче?
Алис, какво има? - Това съм аз!
Какво виждаш? - Ти си мъртва.
Не я буди. - Будна е.
Бащата на Уенди. - Какво, Пол ли?
Остави я. - Искам да се махна.
Чакай, остави я.
Магнъс, къде я носиш?
Не я слагай в гардероба!
Не в шибания гардероб! - Там искам.
Как ще й помогне? - Искам татко да ме завие.
Не я слагай в гардероба! - Страхува се от теб, разбираш ли?
Ти я плашиш. Махни се, иди долу.
Какво правеше?
Защо я слагаш в гардероба?
Уплашена е, иска да се скрие.
Откога се страхува? - А ти как мислиш?
Вземай лекарствата от Джени.
Тези хапчета са антипсихотици. - Разбира се, това е целта.
Не, и двата вида са такива.
Пише, че са витамини,
но нарочно ме тъпчат с невролептици.
Искат да отрека какво съм видяла.
Пий си хапчетата, Джо.
Какво правиш? - Ще се обадя на Фредерик, оказа се прав.
Искам да стигна до истината, а ти трябва да ми помогнеш.
Ще разбера защо го правят. - Помагам ти, Джо.
Защо ти звъниш на Фредерик?
Нали аз съм се била чукала с него? - Недей!
Знам, че всички сте ме чували, докато бях горе.
Бях сама, опитвах се да се върна, бях уплашена.
Чували сте ме. Прослушах записите.
Щели сте да ме оставите да умра. - Джо.
Остави телефона! - Съжалявам.
Ще те чакам!
Магнъс?
В ПАМЕТ НА ХАЙДЕМАН, МАКГИЙ И БАР
Превод на субтитрите Анна Делчева