Er vi snart fremme?
Jeg har våte sokker. Det må være minus 50 grader.
Pappa?
Ja?
Hva gjør vi nå?
- Kakao? - Hvor skal vi bo, mener jeg?
Vel, vi kan dra tilbake til England.
Vi kan bli her i Sverige.
Vi kan dra hvor som helst. Vi har jo ikke noe...
Husker du sist vi var her?
Det var sist sommer med mamma.
Jeg er nervøs.
Hun kommer ikke til å være her.
Du vet det, sant?
Vi får ikke se henne igjen.
God jul og gratulerer med dagen på etterskudd!
Herregud.
Ok. "Hva har brannmannen på hodet?"
"Lys lue."
- Den var bra. - Hva?
Den var råtten.
De skal være råtne. Det er poenget.
- Si en, du. - Å nei.
- Ja. - Ja, ta en, du.
Ok.
Ok, jeg har en.
Den er litt som den første.
- Den er svensk. - Jeg er gift med en svenske.
Ok, så, Nelson Mandela har en svensk halvbror.
Hvem er Nelson Mandela?
Det funker ikke om du ikke vet hvem det er.
Jeg vet.
Ok, så Nelson Mandela har en svensk halvbror som heter...
..."Måste ManDela".
Det er skikkelig morsomt på svensk.
Du flyttet rundt i skapene.
Nei, jeg er ikke typen til å flytte på ting i skap.
Jo, kan vi prate?
Selvfølgelig.
Det er bare at... Vi forlot ikke ting på et godt sted da du dro.
Hvordan da?
Vel, du så ikke på meg da vi sa ha det.
Så klart jeg gjorde det.
Nei. Du gjorde ikke det.
Jeg har tenkt mye på det hele året.
Jeg vet ikke om du merket det, men det var noen fæle måneder.
For meg, iallfall. Før du dro.
Unnskyld.
Det er ikke sånn jeg husker det. Jeg er tilbake, og jeg skal ingen steder.
Elsker du meg?
Selvfølgelig.
Jeg er ikke klengete. Det er et oppriktig spørsmål.
Selvfølgelig elsker jeg deg, din store idiot.
SERGEJ VASILJEVITSJ RAKHMANINOV
DEN EUROPEISKE ROMFARTSORGANISASJON KÖLN I TYSKLAND
- Hallo. - Velkommen tilbake.
Takk.
Hva med denne?
"Hvordan sanda kom til havet."
Skal vi kaste eller beholde den?
Du forstår meg ikke, du.
Jeg spurte om du ville beholde den.
- Kaste den. - Borte.
Byttingen.
- Bortbytingen. - Ja. Den der trollene tar barnet.
Og så legger de babyen i bålet for å få mammaen tilbake.
Ja.
Var det noe spesielt som gjorde deg lei deg før jeg dro?
Vi må ikke prate om det.
Er unbrakonøkkelen her?
Ja.
- Det er denne, sant? - Ja.
Vi så deg knapt.
Vi hadde den fæle sommeren på hytta,
men du var borte for å gjøre forberedelser. Mye.
Så det var ikke én konkret ting?
Det vil komme en dag
der jeg har skrudd sammen det siste elendige møbelet
og aldri trenger å gjøre det igjen.
Magnus, hva er det?
Jeg er ikke sjalu av meg. Jeg håper du vet det.
Men jeg hadde begynt å lure om deg og Frederic.
Hva?
Nei.
Absolutt ikke. Nei.
Det går veldig bra mellom oss.
- Ja. - Så det kan passe å være ærlig med meg nå.
Men Magnus, jeg var ikke utro med Frederic.
Jeg ville aldri gjort noe sånt.
- Akkurat. - Vær så snill.
- La oss være ærlige med hverandre. - Ja.
Jo, mens du var borte...
...så møtte jeg noen.
Hva?
Altså, ingenting skjedde.
Vi tok en drink sammen.
Ett kyss.
- Hva? - Jeg trodde du skulle gå fra meg.
Du vet, det var mye sladder om deg og Frederic.
- Jeg trodde forholdet ville være over. - Men hvorfor?
- Altså... - Jeg er bare ærlig.
Ja. Jeg vil du skal være mannen min.
At Alice skal være datteren min.
Da jeg var der oppe, kunne jeg bare fokusere på å komme meg hjem
og snekre sammen elendige møbler.
Da jeg var der, alene, og ingen hørte meg
- trodde jeg at jeg ville dø. - Pappa?
Pappa. Kom.
Magnus...
Jeg sørger over tiden jeg mistet med dere.
Jeg ville ikke orket om...
Pappa?
Gå.
Unnskyld.
STRESSTRAUMER LITIUM VII
DØD I VERDENSROMMET
Mr. Rogers?
- Mr. Rogers? - Et øyeblikk.
- Er han... - Bud,
alle talere skal gå til hovedsalen. Nødbeskjed.
Ja, jeg ville bare si...
Til alle våre gjester. Damer og herrer, dette er kapteinen.
Vi snur og skal stoppe i Santa Barbara.
Det ser ut som det var en ulykke med en gjest i natt.
Vi må gjennomgå noen sikkerhetsprotokoller.
Vi vil be dere om å forbli om bord,
og vi håper at dette ikke vil være for mye til bry.
Henry, du får støtte av NASA og er NASA-ansatt.
Det har jeg vært lenge før du ble født, Michaela.
Du har ikke tillatelse til å dra til andre romfartsorganisasjoner med RPL-utstyr.
CAL er min.
- Det virket ikke, Henry. - Nei, ikke si det.
Jeg vet det. Det er vanskelig å gi slipp.
Det er ikke sånn fiasko ser ut. Jeg må bare tenke gjennom det.
Det har en effekt.
Du må komme hjem, ok?
Du har hatt ti dager med mye hjelp,
og det er ingen bevis på at CAL virket. Vi avbryter det.
Dette er slutten på prosjektet. Henry...
Jeg husker ting feil.
Som?
Hvor ting er. Bilen min.
Ok.
Jeg husker den som rød, men den er blå.
Det er lite, men...
Faktisk er det ganske stort.
Jeg tror jeg...
Jeg har et piano hjemme, og jeg spiller ikke piano.
Har du hallusinasjoner?
Ja.
Hva slags?
Jeg ser Paul Lancaster.
Altså...
Spøkelset hans, kan man si.
Noen ganger føles det som jeg fortsatt er på ISS.
Det du forteller nå tyder sterkt på PTSD
der man forventer gjentakelser av tunge hendelser, hukommelsestap, sinne.
Det er ikke rart at du opplever dette.
Du fryktet for livet og var bekymret for mannskapet og familien.
Din venn hadde dødd, og du hadde opplevd store traumer.
Nå er du tilbake, og det kan være nå effekten setter inn.
Vi skal prøve å gi deg en dexametasonhemningstest
og se på kortisolnivået ditt.
- I mellomtiden kan jeg gi deg noe. - Som?
Litium.
Jenny, jeg er ikke psykotisk.
Jeg er ikke deprimert.
Nei, men det vil roe deg ned.
Det roer ned slike ting.
Jeg vil ikke ha dette. Jeg vil ikke...
Sånt gjør slutt på karrierer.
TABLETTER, 300 MG ANTIDEPRESSIVA
Jeg er interessert i din forskning. Heter det "salutogenesis"?
- Jeg... - Hvordan definerer du det?
- Jeg visste ikke at du var her. - Jeg er her.
Det er bedre for meg å være her. Jeg tror jeg kan hjelpe.
Så, hvordan går det for deg?
Med CAL, mener du?
Jeg kjører og kjører det. Jeg tror jeg står på kanten til noe.
Ja. Jeg husker ikke så mye om CAL før ulykken.
- Jeg... - Vil du se det?
Jeg får ikke inn så mye som jeg forstår.
Har du hørt astronauter fortelle hvordan det påvirker dem? Ikke alt er bra.
- Jeg vet noen ble utbrent. - Å ja.
Folk synes det er tungt.
- Går gjennom ting de ikke forstår. - Ja.
Jeg har et par venner... Gemini IV- mannskapet.
Chuck Parks, John Cooper...
De luktet svidd brød der oppe. Begge to.
John hørte en hund bjeffe.
Sa alltid det var Laika.
Jeg lurer på hva Laika følte.
Liker du hunder?
På en måte.
Det har alltid vært sånn siden vi begynte å fly høyt.
Jeg var testpilot før Apollo.
Fløy så høyt som det gikk an, helt opp til kanten av verdensrommet.
Det var vanlig da for kolleger å fortelle om en sterk kraft
som presset ned på en av vingene over 90 000 fot.
De kalte det "Guds venstre hånd".
Jeg kjente en fyr. Mistet sønnen sin.
Liten gutt på seks år som druknet i et vann på bursdagen til lillesøsteren.
Denne fyren fløy DC-10-fly over Nevada et par år senere,
og hørte en stemme.
En barnestemme. Sønnens stemme.
"Pappa, pass opp."
Merket at han raste nedover og klarte å rette seg opp.
Hele livet sverget han på at sønnen reddet ham.
De sier det ikke, men det er den slags som fulgte etter oss til verdensrommet.
SALJUT 7-MANNSKAPET SOM SÅ ENGLER
Har du sett ting som ikke var der?
Det er som å bestige Everest.
Fokuset er på toppen. Og om du ikke er forsiktig,
kan du glemme at når du har nådd toppen, så må du ned igjen.
Det er da folk mislykkes.
Jeg må sjekke det. Det kjører igjen.
- Hei. - Det er pappa.
- Jeg kan ikke prate. - Det virker ikke.
Å gud.
Det var noen gode år, men... Herregud, jeg må løse det.
Jeg må finne en måte å nå den jævelen på.
Du må slutte å tenke som om det er utenfor deg.
Det er ikke en sykdom.
Det er en sykdom. Ingen kødda med hjernen din.
Det er du. Noe du kan kontrollere.
Om du har en episode, må du bare ta pillene dine.
Jeg kan ikke prate.
APOTEK 30 PILLER - LITIUM-7
Hun prater om død og ulykker.
- Og så er det skapene. - Hva mener du?
- Hun gjemmer seg i skap. Ja. - Hun gjemmer seg i skap.
Det slår meg at
kanskje dere har mistet hverandre litt.
Hun er ti. Hun var ni da du dro.
Det er et langt år. Det er en veldig liminal alder.
Hva mener du med "liminal"?
- Mellom det ene og det andre. - Ja. Nettopp.
Hun vil endre ting, som rommet sitt.
Og i et år har hun vært far og datter, og så var mamma...
Mamma har vært for langt unna. Hun var i verdensrommet.
Nå er hun tilbake, og kanskje Alice er usikker.
Kanskje hun føler at mamma er...
Vel... "Hvem er du?
Kan jeg stole på deg?"
Hva har du sagt til henne? Hun vet ting som er private.
Hun er min kollega og Alices lærer.
Hva sa Jenny?
Jenny sa jeg har PTSD.
Ikke bekymre deg. Det går bra med meg. Ikke si det til noen.
Tror du noe er galt med forholdet mitt til Alice?
- Nei. - Nei?
Selvfølgelig er det det.
Jeg har vært borte i ett år.
"Hvem er du? Kan jeg stole på deg?"
- Hun sa ikke at hun ikke kan stole på deg. - Du bare nikket.
Hva er dette?
- Alice? - Prøv gjesterommet.
Alice?
Er du her?
Hallo?
Faen.
Alice?
Alice, kom deg ut.
Nå, Alice.
Hva er det?
Jeg har gamle klær du kanskje kan like.
Ok.
Vennen. Kom.
Vi har ikke hatt nok tid sammen som mamma og Alice.
Kanskje vi kan dra bort et sted.
Bare vi?
Vel, nei. Pappa også, så klart.
Vi kunne dratt på hytta.
Hva med skolen, da?
Skolen har hatt deg i et år.
Alice.
- Ikke steng meg ute. - Jeg gjør ikke det.
Er du ikke glad jeg er tilbake?
Jeg vet ikke.
Jeg er bare litt skuffet.
Jeg forventet noe annet.
I midten av CAL er det et kammer med en gass bestående av rubidiumatomer.
Rundt den er det en rekke med lasere og elektromagneter.
- En magnetisk felle. - Skjønner.
For å oppnå kondensat er laseren stilt inn så den resonerer atomene.
Når laseren så blir slått av, blir superposisjonen dannet.
Dannet du den?
En sort klump... To sorte klumper ved siden av hverandre.
Dette er bildet vi fikk om bord i ISS.
Det er en interferenseffekt.
Det kan ikke være det.
Hva viser dataene nå?
- Her. - Hva er dette?
Ligner et barnebilde av en ugle.
- Det vil ikke bli sett. - Hva?
- Men tro meg, når jeg kjører det... - Når du kjører det?
- Det er det jeg ser. - Så vis meg dataene.
Dette er dataene. Jeg kan ikke.
Det er der, klart som dagen i en solring, men det er bare jeg som ser det.
Beklager. Du kan ikke ha bygd en vei til et annet univers.
Det du så fra ISS var et falskt bilde.
Nei. CAL-eksperimentet var ment til å fange opp en tilstand
der én partikkel er i to ulike tilstander på samme tid.
Og vi klarte det.
Et eksperiment gikk galt og
du fikk et falskt bilde. Men kjør det igjen.
Jeg kan pokker meg ikke kjøre det igjen, for vi skal aldri dit igjen.
Hør på meg, Louis, hva om resultatet av eksperimentet
kunne teoretisk sett gjøre seg selv synlig på ulike måter?
Som?
Ikke på en skjerm. I sinnet til en observatør.
Av det du ser rundt deg. Hva om det virker inn på kjemien i hjernen?
Kom igjen.
Hele kvantefysikkens historie er forbundet med observasjonseffekten,
effekten som det å se på noe har på eksperimentet.
Hva om eksperimentet har en effekt på meg?
Det må gjøre vondt, hva? Når noen ikke tror deg?
Agent Bright, FBI.
Du vet at det vi diskuterer her er en psykologisk sykdom
der folk ikke ser virkeligheten for det den er.
Det kan ha gått deg hus forbi, men sannheten er sjelden vare.
- Har det gått deg hus forbi på jobben? - Nei.
Jeg var på månen. Jeg gikk der.
- Det fins bevis. Jeg la igjen en golfball. - Ingen tviler på at du gikk på månen.
Vi vil bare vite hva som skjedde med mannen. Du avbrøt ham ved middagen.
For å prate med ham. Få ham til å se fornuft.
- De skal slippe meg av i Santa Barbara. - Du sa noe sånt som
at om Mr. Rogers sa deg imot, ville du kaste ham ut i havet.
Nei, agent Bright. Jeg har ikke kunnet løfte skulderen over 45 grader
siden jeg krasjet flyet mitt i Korea.
Uansett ville jeg aldri gjort det.
Jeg er en astronaut.
Ekte vare.
D-VITAMINER, B-12, FOLINSYRE
Hva gjør du?
Jeg er et uavhengig menneske.
Jeg trenger ikke tillatelse til å være noe sted.
Jeg vil at vi skal bli enige om hva som forårsaker dette.
Overbevis meg om at jeg ikke går fra vettet.
MÅL
STOPP
FERDIG
SEROTONINHEMNINGSTEST
SEROTONINHEMNING
ADRENERGIKUMRESEPTOR LITIUM-7
FERDIG
SEROTONINHEMNINGSTEST
ADRENERGIKUMRESEPTOR LITIUM-7
ISS-MANNSKAP, HELSEJOURNAL
ANDREEV, ILJA ÅPNE JOURNAL
"Ilja. A-vitaminer.
Audrey. A-vitaminer.
Yaz. A-vitaminer.
B-vitaminer."
Ja
"Amanda Klein.
B-vitaminer."
"NASA-astronaut Amanda Klein 'så engler' i verdensrommet."
Kom igjen.
"Kanadisk astronaut stilles for retten.
Brukte falsk identitet før hun forsøkte å drepe eksmann og hans nye familie."
"Caldera, Henry."
Hva gjør dere?
Slutt!
Hallo?
Det jeg gjør her med tiden min
og mitt eget liv angår bare meg.
Unnskyld meg, Henry.
Om du ikke hadde vært så jævlig nysgjerrig ville ikke noe av dette vært et problem.
Går det bra, Henry?
Kommandør Caldera?
Nysgjerrighet er farlig.
- Jo? - Ja.
Vi har hatt tid til å tenke over ting
og ingen tid til å prate.
- Om hva da? - Noe har tydeligvis endret seg,
og jeg beklager om jeg sa ting som var upassende.
Men jeg vil ha deg, Jo. Like mye som før.
Jeg vil vi skal jobbe ut kontraktsperioden og gå inn i privat sektor.
Jeg har pratet med StarCosm og Alyanna.
De liker det. Spesielt om de får oss to som pakke.
California.
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Hør her, Jo.
Du skylder meg å si om du har ombestemt deg.
Har du ombestemt deg?
Det er mange rare forskjeller mellom jorden og verdensrommet,
og ikke bare tyngdekraften.
Tiden går i en annen fart på jorden og i verdensrommet.
Etter seks måneder i rommet
har en astronaut aldres 0,007 sekunder mindre enn en person på jorden.
Hva skjer med den?
- Med hva da? - Hvor blir 0,7 sekunder av?
Er det deg?
Ja, jeg prater til deg.
Er det henne, Magnus?
Hva skjer?
Er det henne?
Kom igjen, Jo.
- Beklager, Sara. -"Beklager, Sara."
- Jo. - La mannen min være, ok?
Hva skjedde nå?
Gi meg nøklene.
Dette er latterlig.
- Du skal ikke kjøre før om et par uker. - Jeg kan faen meg kjøre bil.
Ikke bann foran dattera vår. Du oppfører deg drita.
- Kan vi sette på en sang? - Jeg må konsentrere meg.
Alice, jeg må konsentrere meg, ok?
Alice, slå av. Slå av, Alice!
- Alice, for helvete! - Mamma!
Romorganisasjonene har rehabiliterings- klinikker for astronauter som...
Det er en tilstand som kalles astronaut-utbrenning.
Hun kom nettopp tilbake.
- Hun kan ikke dra igjen. - Hun har et problem.
Det er en reaksjon på stresset av det som skjedde i rommet.
Uten inngripen blir hun bare verre.
Skal du bli med henne?
Vet ikke.
Ja, kanskje. Til å begynne med.
Hadde dere et forhold?
- Hva sa hun? - Glem hva hun sa. Hadde dere det?
Ja.
- Hva skjer? - Magnus inviterte meg
- fordi han er bekymret for deg. - Du løy for meg.
Hva?
Han er bekymret fordi du oppfører deg på en dissosiert måte.
Jeg kan snakke for meg selv, din jævla dritt.
- Hva sa du til ham? - Jeg sa sannheten.
Jeg... Helt ærlig, så husket jeg ikke det. Jeg...
- Hvordan i helvete glemmer du noe sånt? - Det må være hukommelsestap.
- Dra til helvete! - Om du har disse symptomene,
kan vi skaffe deg skikkelig hjelp.
- Jeg må prate med mannen min. - Kom deg ut av huset mitt, for helvete.
Gå!
Jeg er ikke gal. Frederic, jeg jobber for deg.
Jeg bor her. Du hører ikke hjemme her. Jeg er ikke på jobb.
Greit.
Vi går til personalavdelingen i morgen. Det er godt å være åpen om alt dette.
Jeg løy ikke.
Jeg er ikke en jævla idiot.
Jeg husket det ikke.
Jeg husker ikke. Jeg husker ikke!
Kanskje dette ikke er det samme jævla stedet jeg dro fra.
Det er nøyaktig det samme, Jo!
Det er du som er annerledes.
Pappa!
Vent. Magnus! Hei, Magnus...
Prøv å ta deg av barnet ditt for én gangs skyld.
Faen!
"Marinobservatorium. Danmark."
"Kjære kommandør Ericsson...
...du finner to kassetter lagt ved i brevet.
Vi hørte deg da du var på ISS den 15. oktober.
Opptaket er ikke tydelig, men vi sender det med transkripsjon."
Hva er galt med deg?
Du sier du gikk på månen,
men du er en løgner,
en feiging, en tyv.
- SS Bernice- overvåkningsopptaket. - Flott.
Det er klart.
"TsUP, dette er stasjonen. Svar."
TsUP, dette er stasjonen. Svar.
TsUP, stasjonen. Vær så snill, kom inn.
Jeg skal prate. Jeg...
Vet ikke om dere hører, men lyset mitt er på,
så jeg vet ikke.
Vet ikke om feilen er her eller...
Pappa?
"...siste transkripsjon.
Det andre opptaket er gjort av oss den 23. november 1967.
Det virker å vise en ulykke i rommet og dødsfallet til en kvinnelig kosmonaut."
TEMPERATUR FOR HØY, FLAMMER PÅ HØYRE SIDE
KAPSELEN STÅR I BRANN.
Mamma?
- Alice? Hva er det? Alice? - Det er meg!
Hva ser du?
Du er død.
- Ikke vekk henne. - Hun er våken.
- Faren til Wendy. - Hva? Paul?
Jo, la det være.
- Jeg vil gå. - Kom.
- Vent. Sett henne ned. - Kom her.
Magnus. Hvor tar du henne med til?
Ikke sett henne i skapet!
- Ikke i det jævla skapet! - Jeg vil.
- Er det bedre? - Jeg vil at pappa skal tulle meg inn.
- Ikke sett henne i det jævla skapet! - Hun er redd for deg, Jo. Ok?
Du skremmer henne.
Bare gå vekk. Gå ned.
Går det bra?
Hva gjorde du?
Hvorfor setter du henne i skapet?
Hun er redd. Hun vil gjemme seg.
- Hvor lenge har hun vært redd? - Hvor lenge tror du?
- Ta pillene som Jenny ga deg. - Vet du hva?
- Det er antipsykotisk medisin. - Selvfølgelig. Det er poenget.
Nei, nei, vent. Begge er det.
Det er vitaminer og... Begge pillene.
Det er et organisert forsøk på å få meg til å ta antipsykotisk medisin.
De vil fornekte det jeg så der.
Bare ta de jævla pillene, Jo.
Hva gjør du?
Ringer Frederic, for han har faktisk rett.
Nei, jeg må ordne dette.
Og du må hjelpe meg. Jeg må forstå hvorfor de gjør dette.
Jeg hjelper deg, Jo.
Hvorfor ringer du Frederic?
Jeg var den som liksom knullet ham.
Ikke!
Jeg vet at dere hørte meg da jeg var der oppe.
Da jeg var der oppe og prøvde å komme hjem og var redd,
så hørte dere meg. Jeg hørte opptakene. Og dere skulle la meg være igjen for å dø.
Jo.
- Legg ned mobilen. - Unnskyld.
Legg ned den jævla mobilen.
- Jeg vil være her! - Legg...
Magnus?
TIL MINNE OM DIRK HEIDEMANN BOBBY MCGEE OG SIMONE BÄR
Tekst: Ekaterina Pliassova