Är vi nästan framme?
Jag... Jag har blöta strumpor.
Det måste vara minus 50.
Pappa?
Ja?
Vad ska vi göra nu?
Varm choklad?
Var ska vi bo, menar jag.
Tja,
vi kan åka hem till England.
Vi kan stanna här i Sverige.
Vi kan åka vartsomhelst.
Jag menar, vi har inga...
Minns du senast vi var här?
Det var sista sommaren med mamma.
Jag är nervös.
Hon kommer inte att vara här.
Det vet du väl?
Vi kommer inte att se henne igen.
God jul i efterskott och grattis på födelsedagen i efterskott!
Herregud.
Okej. "Vad står mitt i elden utan att bränna sig?"
"Bokstaven D."
Den var rätt bra.
Vad?
Den var usel.
De ska vara usla. Det är poängen.
Din tur
Åh, nej.
- Jo. - Jo. Din tur.
Okej.
Okej, jag har en.
Den är lite lik den andra.
- Men lite svensk. - Jag är gift med en svensk. Varsågod.
Okej, så, Nelson Mandela har en svensk halvbror.
Vem är Nelson Mandela?
Det funkar inte om du inte vet vem Nelson Mandela är.
Jag vet vem han var.
Okej, så Nelson Mandela har en svensk halvbror som heter...
...MåsteMandela.
Den är jättekul på svenska.
Du har ändrat om i skåpen.
Nej, jag är inte direkt typen som ändrar om i skåp.
Jo, kan vi prata?
Självklart.
Det är bara... Vår relation var inte direkt den bästa när du åkte.
Hur var vår relation?
Du... tittade inte på mig... när vi sa adjö.
Såklart jag gjorde.
Nej. Det gjorde du inte.
Jag har tänkt mycket på det det senaste året.
Jag vet inte om du märkte det, men det var några verkligt förfärliga månader.
För mig, åtminstone. Innan du åkte.
Jag är ledsen.
Det är inte så jag minns det.
Jag är tillbaka för att stanna.
Älskar du mig?
Såklart jag gör.
Jag är inte bara ömhetstörstande. Det är en genuin fråga.
Såklart jag älskar dig, din stora idiot.
SERGEJ VASILYEVICH RACHMANINOFF
EUROPEISKA RYMDBYRÅN KÖLN, TYSKLAND
- Hej. - Välkommen tillbaka, ma'am.
Tack.
Den här, då?
"Hur sanden kom till havet."
Slänga eller behålla?
Du förstår mig inte alls, va?
Jag frågade om du ville behålla eller kasta den.
Kasta.
Kastad.
The Changeling.
Bortbytingen.
Ja.
Den där trollen tar bebisen.
Och de kastar barnet i elden för att få tillbaka mamman.
Ja.
Var det nåt särskilt som upprörde dig innan jag åkte?
Vi behöver inte prata om det.
Har du sett insexnyckeln?
Ja.
- Det är väl den här? - Ja.
Vi såg dig knappt.
Visst, vi hade den där bortregnade sommaren uppe i stugan,
men du var iväg på träning.
Mycket.
Så det var inget specifikt?
Vet du, det kommer en dag
då jag har monterat ihop min sista skitmöbel
och aldrig behöver göra det här igen.
Magnus, vad?
Jag är ingen svartsjuk person. Det hoppas jag att du vet.
Men jag hade verkligen börjat undra över dig och Frederic.
Vad?
Nej.
Absolut inte. Nej.
Du, det går riktigt bra mellan oss.
- Ja. - Så nu vore en bra tid
att vara ärlig mot mig.
Men Magnus, jag var inte otrogen med Frederic.
Jag skulle aldrig göra så.
- Visst. - Magnus, snälla.
Jag vill bara att vi är ärliga.
Ja.
Jo, medan du var borta...
...träffade jag nån.
Vad?
Inget hände egentligen.
Vi gick ut på en drink.
En kyss.
Vad?
Jag trodde att du skulle lämna mig, Jo.
Du vet, det pågick mycket skvaller om dig och Frederic.
Jag antog att det var slut mellan oss.
Men varför?
- Alltså... - Jag försöker bara vara ärlig.
Ja. Jag vill att du ska vara min man, okej?
Jag vill att Alice ska vara min dotter.
Det enda jag kunde fokusera på där uppe var att ta mig hem
och montera ihop billiga möbler.
När jag var där uppe, helt ensam, och ingen kunde höra mig,
och jag trodde att jag skulle dö.
Pappa?
Pappa. Kom.
Magnus...
Jag sörjer tiden som jag har förlorat med dig och henne.
Jag skulle inte stå ut med...
Pappa?
Gå.
Förlåt.
LITIUM VII
DÖDSFALL I RYMDEN
Mr Rogers?
- Mr Rogers? - Ett ögonblick.
- Är han... - Bud,
alla talare ska gå till huvudsalongen för krisinformation.
Ja, jag ville bara säga...
Lystring, tack.
Mina damer och herrar, det här är kapten som talar.
Vi ska vända och göra ett stopp i Santa Barbara.
Det verkar ha skett en incident med en av våra gäster under natten.
Det krävs några nödvändiga säkerhetsåtgärder och förfaranden.
Vi ber er stanna ombord,
och hoppas att detta inte är en alltför stor olägenhet.
Henry, du är finansierad och anställd av NASA.
Och har varit det sen långt innan du föddes, Michaela.
Vi måste prata om det faktum att du inte fått tillstånd
att ta med RPL-utrustning till en annan rymdbyrå.
CAL är min.
- Den fungerade inte, Henry. - Nej, snälla säg inte så.
Jag vet. Det är väldigt svårt att släppa taget.
Det här är inget misslyckande. Jag behöver bara tänka igenom det.
Det har en inverkan.
Du måste komma hem, okej?
Du har fått tio dagar med mycket assistans
och det finns inga bevis för att CAL funkade. Vi lägger ner.
Projektet är avslutat.
Henry...
Jag minns saker fel.
Såsom?
Var saker finns. Min bil.
Okej.
Jag minns den som röd, men den är blå.
Det är en småsak, men...
Det är faktiskt en ganska stor sak.
Jag tror att jag...
Jag har ett piano hemma, och jag spelar inte piano.
Får du hallucinationer?
Ja.
Av vilket slag?
Jag ser Paul Lancaster.
Jag menar, jag...
Hans vålnad, antar jag.
Ibland känns det som om jag fortfarande är kvar där uppe på ISS.
Det du har berättat verkar högst symptomatiskt för PTSD,
där man skulle vänta sig upprepningar av stressande händelser, minnesluckor, vrede.
Det vore inte förvånande om du har det.
Du fruktade för ditt liv och var väldigt orolig för din besättning, din familj.
Hanterade en väns dödsfall. Du har genomlidit ett oerhört trauma.
Nu är du tillbaka på jorden och börjar känna av effekterna.
Vi gör ett dexametasonhämningstest för att kolla dina kortisolnivåer.
Och under tiden kan jag ge dig nåt.
Såsom?
Litium.
Jenny, jag är inte psykotisk.
Jag är inte deprimerad.
Nej, men det lugnar ner dig.
Det lugnar ner såna här saker.
Jag vill inte det här. Jag är inte...
Sånt här är karriärsavslutande.
PHARMOLITH-KAPSLAR 300 MG ANTIDEPRESSIVA
Jag är intresserad av din forskning.
Vad kallas det, "salutogenes"?
- Jag... - Hur definierar du det?
Jag visste inte att du var här.
Jo, jag är här.
Det är nog en bättre plats för mig. Jag tror att jag kan hjälpa.
Så hur går det för dig?
Med CAL, menar du?
Jag kör den om och om igen.
Jag tror att jag kan vara nära ett genombrott.
Jag minns inte mycket om CAL före olyckan. Jag...
- Jag... - Vill du se det?
Jag får inte in mycket jag förstår.
Har du hört mycket anekdotisk bevisföring från astronauter?
Hur de påverkas? Det är inte enbart bra.
Jag vet att några kände sig utbrända.
Ja.
Folk tycker att det är tufft.
Upplever saker de inte förstår.
Ja.
Jag har ett par vänner, besättning på Gemini IV,
Chuck Parks och John Cooper...
De kände doften av bränt rostat bröd där uppe. Båda två.
John hörde en hund skälla.
Sa alltid att det var Lajka.
Vet du, jag undrar hur Lajka kände.
Är du hundmänniska?
Sådär.
Det har alltid varit fallet sen vi började flyga på höga altituder.
Jag var testpilot, före Apollo.
Flög till de högsta möjliga altituderna, ända upp till rymdkanten.
Det var ganska vanligt på den tiden att kollegor rapporterade en stark kraft
som pressade ner en av planets vingar ovanför 27 000 meter.
De kallade det "Guds vänstra hand".
Jag kände en kille.
Han hade mist sin son. En liten pojke, sex år gammal,
som drunknat i en sjö på sin lillasysters födelsedag.
Några år senare flög killen DC-10:or över Nevada
och hörde en röst.
En barnröst.
Sin sons röst.
"Pappa, se upp."
Han insåg att han börjat störtdyka och lyckades räta upp planet.
Fram till sin död svor han på att hans son räddade honom.
De säger det inte,
men det är såna saker som följde oss upp i rymden.
SALJUT 7-BESÄTTNINGEN SOM SÅG ÄNGLAR
Har du nånsin sett nåt som inte fanns där?
Rymdresor är som att bestiga Everest.
All fokus läggs på att nå toppen och om man inte passar sig,
kan man glömma att man måste ta sig ner igen när man nått den.
Det är då folk rasar.
Jag måste kolla det här. Den är igång igen.
- Hej. - Det är pappa.
Jag kan inte prata.
Det funkar inte.
Åh, gud.
Det gick bra i några år, men...
Herregud, jag måste hitta en lösning.
Jag måste hitta ett sätt att sätta dit den jäveln.
Du måste sluta tänka som om allt det här finns utanför dig.
Connie, det är ingen sjukdom.
Det är en sjukdom. Ingen har mixtrat med din hjärna.
Det är du. Det är nåt du kan kontrollera.
Om du har en episod, snälla, ta bara din medicin.
Som sagt, jag kan inte prata.
30 KAPSLAR - LITIUM-7
Hon pratar om död och olyckor.
- Och vi har ett skåpproblem. - Vad menar du?
- Hon gömmer sig i skåp. Ja. - Hon gömmer sig i skåp.
Det verkar för mig som om...
...ni kanske har förlorat varandra lite.
Hon är tio. Hon var nio när du åkte.
Det är ett långt år. Det är en väldigt liminal ålder.
Vad menar du med "liminal"?
Mellan en sak och en annan.
Ja. Exakt.
Hon vill ändra om saker, som sitt rum.
Och i ett år har ni haft fadern och dottern, så mamma är...
Mamma har varit för långt borta.
Hon var i rymden.
Nu är hon tillbaka, och kanske är Alice inte säker.
Hon kanske plågas av känslor som: "Mamma är...
Vem är du?
Kan jag lita på dig?"
Vad har du sagt till henne? Hon känner till privata saker.
Hon är min kollega och Alices lärare.
Vad sa Jenny?
Jenny sa att jag har PTSD.
Det är inget att oroa sig för. Jag mår bra.
Berätta inte för nån.
Tror du att det är nåt fel på min anknytning till Alice?
- Nej. - Nej?
Självklart är det det.
Jag har varit borta i ett år.
"Vem är du? Kan jag lita på dig?"
- Hon sa inte att hon inte litar på dig. - Du satt bara där och höll med.
Vad är det här?
Alice?
Kolla i gästrummet.
Alice?
Är du här?
Hallå?
Helvete.
Alice?
Alice, kom ut därifrån.
Alice, nu.
Vad?
Jag har lite gamla kläder som du kanske skulle gilla.
Okej.
Älskling. Kom.
Vi har inte riktigt haft tillräckligt med mamma-Alice-tid.
Vi kanske kan åka bort nånstans.
Bara vi två?
Nej. Pappa också, såklart.
Vi kan åka till stugan.
Men skolan, då?
Skolan har haft dig i ett helt år.
Alice.
Älskling, stäng inte mig ute.
Det gör jag inte.
Är du inte glad att jag är hemma?
Jag vet inte.
Jag är bara lite besviken.
Jag trodde det skulle bli annorlunda.
Mitt i CAL finns en kammare innehållande en gas av rubidiumatomer.
Runt den finns lasrar, elektromagneter.
- En magnetisk fälla. - Förstått.
För att få kondensatet riktas lasern för att ge resonans av atomerna.
Sen, när lasern stängs av, det är då överlagringen bildas.
Bildade ni den?
En svart konturlös massa... Två svarta massor jämsides.
Det här är bilden vi fick ombord på ISS.
Det finns en interferenseffekt, Henry.
Det får inte finnas en interferenseffekt.
Vad visar uppgifterna nu?
- Här. - Vad är det här?
Det ser ut som en barnteckning av en uggla eller nåt.
Det vill inte bli sett.
Vad?
Men tro mig, när jag har haft igång den här nere...
Haft igång den här nere?
Så är det vad jag ser.
Visa mig uppgifterna då.
Det här är uppgifterna. Jag kan inte, Louis.
Det finns där, klart och tydligt, inuti glorian, men bara jag kan se det.
Ledsen, Henry. Du kan inte ha byggt en portal till ett annat universum.
Det du såg från ISS var en falsk bild.
Nej. CAL-experimentet var ämnat att fånga ett tillstånd
i vilket en partikel befinner sig i två olika tillstånd samtidigt.
Och vi gjorde det.
Henry, ett experiment gick snett och...
...du fick en falsk bild.
Men du kan alltid försöka igen.
Nej, sir, Jag kan fanimej inte försöka igen,
för vi kommer aldrig att åka dit igen.
Lyssna, Louis, tänk om resultatet av experimentet
teoretiskt kunde synliggöra sig på olika sätt.
Såsom?
Inte på en skärm.
I sinnet på en observatör.
Av vad du ser i världen runtom dig.
Tänk om det påverkar hjärnans kemi?
Snälla du.
Hela kvantumfysikens historia är nära förbunden med observatörseffekten,
hur experimentet påverkas av att nån tittar på nåt.
Tänk om experimentet påverkar mig?
Det måste väl göra ont? När nån inte tror er.
Agent Bright, FBI.
Ni vet att det vi diskuterar här är en psykologisk sjukdom
där personerna inte kan se verkligheten som den är.
Det kan ha undgått er, agent Bright, men sanningen är en bristvara.
Har det undgått er i rättsväsendet?
Nej.
Jag var på månen.
Jag gick där.
Det finns bevis. Jag lämnade en golfboll.
Ingen betvivlar att ni gick på månen.
Vi vill bara veta vad som hände mannen på fartyget.
Ni kom och avbröt hans middag.
För att prata med honom. Få honom att komma till sans.
De ska släppa av mig i Santa Barbara, okej?
Ni sa nåt i stil med
att om mr Rogers bråkade med er, så skulle ni kasta honom i havet.
Nej, agent Bright, jag har inte kunnat lyfta axeln över 45 grader
sen jag kraschade mitt plan i Korea.
Och även om jag kunde, så skulle jag inte.
Jag är astronaut.
Det rätta virket.
D-VITAMIN, B12, FOLSYRA
Vad gör du?
Jag är en oberoende människa.
Jag behöver ingens tillstånd för att vara nånstans.
För helvete, jag vill att vi enas om vad som orsakar det här.
Övertyga mig om att jag inte håller på att bli galen.
MÄT
SEROTONINHÄMNINGSTEST
SEROTONINHÄMMARE
ADRENOCEPTOR LITIUM-7
SEROTONINHÄMNINGSTEST
ADRENOCEPTOR LITIUM-7
ISS MEDICINSKA JOURNALER ASTRONAUTER – PSYKE
GRANSKA JOURNALER
"Ilja. A-vitaminer."
"Audrey. A-vitaminer."
"Yaz. A-vitaminer."
"B-vitaminer."
Okej.
"Amanda Klein."
"B-vitaminer."
"NASA-astronaut Amanda Klein såg änglar i rymden."
Kom igen.
"Kanadensisk astronaut inför rätta.
Antog falsk identitet före mordförsök på ex-make, ny familj."
"Caldera, Henry."
Vad gör ni?
Hörni, sluta!
Hallå?
Vad jag gör här med min egen tid
och mitt eget liv angår bara mig.
Ursäkta mig, Henry.
Om du inte hade varit så jävla nyfiken, hade inget av det här varit ett problem.
Är du okej, Henry?
Befälhavare Caldera?
Nyfikenhet dödade katten.
- Jo? - Ja.
Vi hade mycket tid att fundera, båda två...
...och ingen tid att prata.
Om vad?
Uppenbarligen har nåt förändrats,
och jag är ledsen om jag sa saker som var opassande.
Men jag vill ha dig, Jo, lika mycket som förut.
Jag vill att vi uppfyller kontrakten här och startar eget, som vi sa.
Jag har pratat med dem. StarCosm, Alyanna.
De gillar idén. Särskilt om det är vi två, som ett paket.
Kalifornien.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Jo, hör på.
Du är skyldig mig att tala om om du har ändrat dig.
Har du ändrat dig?
Det är många konstiga skillnader mellan jorden och rymden,
och det är inte bara tyngdkraften.
Tiden går olika fort på jorden och i rymden.
Så efter sex månader i rymden,
har en astronaut åldrats 0,007 sekunder mindre än en person på jorden.
Vad händer med den?
- Med vad? - Vart tar de 0,7 sekunderna vägen?
Är det du?
Ja, jag pratar med dig.
Är det hon, Magnus?
Vad händer?
Är det hon?
Snälla, Jo.
- Jag är ledsen, Sara. - "Åh, jag är ledsen, Sara."
- Jo. - Lämna min man ifred, okej?
Vad fan var det där?
Ge mig nycklarna.
Det här är löjligt.
Du skulle inte köra på ett par veckor.
Jag vet för fan hur man kör en bil.
Svär inte framför vår dotter. Du beter dig som stans fyllo.
Kan vi sätta på en sång?
Jag måste bara koncenterar mig lite.
Jag sa att jag måste koncentera mig.
Alice, stäng av. Stäng av, Alice!
- Alice, för helvete. - Mamma!
De olika rymdbyråerna har rehabkliniker för astronauter som...
Det finns ett tillstånd som kallas astronaututbränning.
Hon kom ju just hem.
- Hon kan inte åka iväg igen. - Hon har ett problem.
Det är uppenbarligen en reaktion på stressen av det som hände i rymden.
Och utan ingripande lär hon bli värre.
Och ska du följa med henne?
Jag vet inte.
Ja, kanske. Till en början.
Hade du en affär med henne?
- Vad har hon sagt? - Strunt i vad hon har sagt.
Hade du det?
Ja.
- Vad är det här? - Magnus bad mig komma
för att han är orolig för dig.
Du ljög för mig.
Vad?
Han är orolig för att du beter dig på ett ganska... dissociativt sätt.
Jag kan tala för mig själv, din skithög.
Vad har du sagt till honom?
Jag berättade sanningen.
Jag... Ärligt talat... jag mindes inte. Jag...
- Hur i helvete glömmer man nåt sånt? - Uppenbarligen har du minnesproblem.
Dra åt helvete!
Om du har de här symptomen, Jo, kan vi lätt skaffa hjälp åt dig.
Jag behöver prata med min man.
Ut ur mitt hus, för helvete.
Stick!
Jag är inte galen.
Frederic, jag jobbar för dig.
Det här är mitt hem.
Du hör inte hemma här. Jag är inte på arbetet.
Visst.
Vi går igenom HR i morgon.
Men det är skönt att allt det här har dragits fram i ljuset.
- Jag ljög inte för dig. - Jag är ingen jävla idiot.
Jag mindes inte.
Jag minns inte. Jag minns inte!
Kanske är det här inte samma jävla plats som jag lämnade.
Den är exakt densamma, Jo!
Det är du som är annorlunda.
Pappa!
Vänta. Magnus! Du, Magnus...
Varför försöker du inte ta hand om ditt barn som omväxling?
Helvete!
"Marinobservatoriet. Danmark."
"Bästa befälhavare Ericsson...
...bifogat finner du två bandinspelningar.
Vi hörde er på ISS 15 oktober.
Inspelningen är inte tydlig, men vi skickar med en transkribering."
Vad fan är det för fel på dig?
Det är du som säger att du gick på månen och det gjorde du inte. Du är en lögnare,
ynkrygg och tjuv.
- Videorna från SS Bernice är klara. - Toppen.
Det är framspolat.
"TsUP, Stationen här. Snälla svara."
TsUP, Stationen här. Snälla svara.
TsUP, Stationen. Snälla kom.
Jag ska prata. Jag...
Vet inte om ni hör, men det lyser här, så jag... Jag vet inte.
Jag vet inte om felen finns här eller...
Pappa?
"...sista transkribering."
"Den andra inspelningen gjordes av oss 23 november 1967.
Den verkar visa en olycka i rymden då en kvinnlig kosmonaut dog."
TEMPERATUR FÖR HÖG. FÖR HETT. FLAMMOR TILL HÖGER.
DET ÄR FLAMMOR. KAPSELN BRINNER.
Mamma?
- Alice? Vad är det? Alice? - Det är jag!
Vad ser du?
Du var död.
- Väck henne inte. - Hon är vaken.
- Det är Wendys pappa. - Vad? Paul?
Snälla, Jo, låt det bara vara.
- Jag vill gå. - Kom här.
- Vänta, nej. Sätt ner henne. - Kom här. Kom.
Magnus. Vart tar du henne?
Sätt henne inte i skåpet!
- Sätt henne inte i det jävla skåpet! - Jag vill det.
- Hur ska det göra saker bättre? - Jag vill att pappa nattar mig.
- Lägg henne inte i skåpet, för fan! - Hon är rädd för dig, Jo. Okej?
Du skrämmer henne.
Försvinn bara. Gå ner.
Är du okej, älskling?
Jag menar, vad sysslade du med?
Varför lägger du henne i skåpet?
Hon är rädd. Hon vill gömma sig.
Hur länge har hon varit rädd?
Hur länge tror du?
Ta tabletterna som Jenny gav dig.
Vet du vad?
- De där tabletterna är antipsykotika. - Självklart. Det är poängen.
Nej, vänta. Jag menar, båda är det.
Vitaminerna och... Båda två...
Det pågår en gemensam ansträngning för att få mig att ta antipsykotika.
De vill förneka vad jag såg där uppe.
Ta för fan bara tabletterna, Jo.
Vad gör du?
Jag ska ringa Frederic igen, för han har faktiskt rätt.
Nej, jag måste reda ut det här. Och du måste hjälpa mig.
Jag måste reda ut varför de gör så här.
Jag hjälper dig, Jo.
Varför ringer du Frederic?
Det var ju jag som påstods knulla honom.
Låt bli!
Jag vet att ni alla kunde höra mig när jag var där uppe.
När jag var där uppe och försökte ta mig hem och var rädd,
kunde ni alla höra mig. Jag har hört banden.
Och ni tänkte lämna mig att dö där uppe.
Jo.
- Lägg ner telefonen. - Jag är ledsen.
Lägg ner den jävla telefonen.
- Jag kommer att finnas kvar här! - Lägg...
Magnus?
TILL MINNE AV DIRK HEIDEMANN, BOBBY MCGEE OCH SIMONE BÄR
Undertexter: Kristina Donnellan