Alice.
I když tam zrovna nejsem...
zůstanu vždycky s tebou.
Ať se stane cokoli,
budu na tebe vždycky dohlížet.
ZAHÁJIT LÉČBU
Houstone, tady Birdsong.
Jsou naživu.
Asi jsem ztratil vědomí.
Dýchají.
Vidím jejich dech!
Ale vždyť byli mrtví... Prokrista!
Vidím jejich dech.
Jsou naživu.
...ztratil vědomí.
Oni dýchají.
Vidím jejich dech!
Jsou naživu. Oni dýchají.
Vidím jejich dech.
KONSTELACE
Tati, posaď se.
Posaď se.
Poslouchej mě.
Maminka umřela.
Mrzí mě to.
Umřela při té nehodě.
Cože?
Její tělo zůstalo ve vesmíru.
Teď jsi s ní strávila dva dny v chatě.
Slyšela jsem to.
Maminka je naživu.
Jen není s námi.
Maminku jsme ztratili.
A je tu ještě jedna Alice.
To její maminka se vrátila.
Existuje ještě jiný prostor.
Nějak to souvisí s CAL.
Alice.
Maminka trpí duševní chorobou.
Nevím, co ti řekla, ale není to pravda.
Maminka žije.
Mýlíš se, tati.
S přístrojem je něco špatně. Snímek je poškozený.
Ukaž mi ho.
Pan Caldera postřelil velitele Paula Lancastera
na adrese Lexington Avenue 60556
v pondělí 8. listopadu 2021 přibližně ve 21:05.
Pan Caldera také shodil pana Iana Rogerse
ze zádě lodi SS Bernice u pobřeží Santa Barbary
v neděli 17. října 2021 ve 23:35
a způsobil panu Rogersovi smrt utonutím.
Pokračujte.
Pan Caldera tvrdí, že není tím, kdo tyto činy spáchal.
Co víc, žádá test na polygrafu
k ověření identity a vzpomínek na tyto činy.
Musíte porovnat moji DNA
s tím, kdo přebývá v bytě Buda Caldery.
Ale nepopíráte, že jste Henry Caldera.
Myslím, že už jsme si ujasnili, že nejsem takzvaný Bud Caldera.
Já se domnívám, že tito dva muži jsou jeden a tentýž člověk.
Při vší úctě nejsou.
Musíte zjistit, kde Bud Caldera žije
a jaké jsou jeho osobní a ekonomické poměry.
Zkrátka musíte mi pomoct zjistit, jaký vede život.
Přečtěte si tohle.
SÁM SEBOU BUD CALDERA
Tohle jsem nenapsal já.
No, Bůh ví, že to stojí majlant.
Nejspíš miliony.
Ale ona popadla sekeru a rozmlátila to na maděru.
Mrzí mě to.
Jménem Evropské kosmické agentury.
Podstupuje léčbu. Chystáme se ji odvolat.
- Opravdu? - Ano.
Vzpomínám si, jak jsme v roce 1964 poprvé nabírali ženy.
Právě dokončily fyzické testy.
A Steven Winderuss, v té době vedoucí provozu,
napsal zprávu o problematice žen ve vesmíru
a záludnostech přiřazení temperamentního psychosociálního objektu,
tedy ženy,
ke komplikovanému zařízení, tedy vesmírné lodi.
Tenhle problém jsme nikdy nevyřešili.
Henry, vám to nedělá starost?
Ne.
Ne. Co jako? Je to jen věc.
Život jde dál.
Alice?
Co se děje?
Proč jsem tu zamčená?
Co tu dělám?
Mluvíte anglicky? Rusky?
Počkejte! Prosím! Počkejte.
Počkejte, prosím! Haló?
Jen... Prosím, vraťte se! Prosím!
Má u sebe svůj mobil?
Nevím.
Jak to, že nevíš?
Musím s ní něco probrat.
Říkala jsi, že je mrtvá.
Alice. Sněz si snídani.
- Chutná jako hovno. - Nechutná jako hovno.
Nikdy jsi ho neochutnala.
Pokud budeš věřit všemu, co ti máma napovídá, nebudete se vídat.
Tohle není PTSD.
Není to psychóza.
Ani schizofrenie.
To schizofrenici a psychotici říkají.
Musím zpátky ke své dceři.
Hrajete na klavír, že ano?
Hrajte.
V mé chatě hořelo.
Před tím požárem...
jsem viděla svou dceru.
Tu skutečnou.
Neviděla jsem ji od svého odletu do vesmíru.
Hrajte.
Jste matka?
Cestovala jste se svou dcerou.
Po tom požáru jí bylo zle, ale už je v pořádku.
Je se svým otcem.
Cítila jsem její vůni.
Skutečné Alice.
Cítila jsem svou dceru. Cítila jsem ji.
Pokud se vaše onemocnění nebude léčit, věřte mi, zhorší se to.
Proč mi bráníte, abychom se viděly?
Prosím. Je to moje holčička.
Je to moje holčička a já ji ztratila.
Jste těhotná.
Víte, že před podáním lithia musíme provést těhotenský test.
Pro plod může být velmi toxické.
Co?
- Obvykle bychom vám dali... - To ne.
...asi 1 800 miligramů lithia-7 ke zmírnění příznaků,
ale jste na začátku těhotenství.
Ve čtvrtém týdnu.
Připravili jsme pro vás alternativní farmakologickou léčbu,
ale musíte se k ní zavázat.
Jinak vám budeme muset dát šok.
Nemůžu si to dítě nechat. Když si ho nechám, jak se vrátím k ní?
Prosím.
Vezměte si ty léky. Vidím, jak trpíte bolestí.
Bolest snesu!
Tohle není šílenství.
Musím se k ní vrátit. Rozumíte? Nemůžu být tady.
Co je to sakra za zvuk?
Je tu další host.
Neuvidíte se s ním.
Neléčitelný.
Prosím, nechoďte.
Jste to vy.
Všude jsou plameny.
Oheň!
Modul hoří.
Čtyřicet. Čtyřicet dva. Je mi horko.
Svět je celý naruby.
Ano?
Henry?
Jo.
Tady Irena. Musíme se sejít. Je to naléhavé.
Setkal jste se s Ianem Rogersem?
Toho neznám.
Byl jste někdy na palubě SS Bernice?
Toho si nejsem vědom.
Sešel jste se s Paulem Lancasterem ve svém domě v East Hollywoodu?
Nemám dům v East Hollywoodu, tudíž jsem se s Paulem nesešel.
Setkal jste se s Paulem Lancasterem?
Mnohokrát.
Za jakých okolností?
Původní okolnosti si nevybavuju,
ale oba jsme byli zaměstnáni u NASA a pracovali na programu ISS.
Já působil jako hlavní technik Laboratoře pro raketový pohon
a on jako astronaut a velitel mise.
- Postřelil jste Paula Lancastera? - Ne.
Ale myslím, že jsem ho zabil.
Jak?
Vynalezl jsem zařízení, které způsobilo,
nebo spíš umožnilo smrtelnou nehodu ve vesmíru.
Chci tě slyšet hrát.
- Ahoj! - Iljo!
Poslali tě?
Mluvil jsi s Magnusem? Viděl jsi Alici?
Hodně jsem se vyptával na tohle onemocnění.
Co kdybys něco zahrála? Nikdy jsem tě hrát neslyšel.
Iljo, bude to znít bláznivě, ale není to onemocnění.
Poslyš, četla jsem o Henryho práci.
Nevíš, kde je Henry Caldera?
Co dělá? Třeba bych s ním mohla mluvit.
Je to „syndrom vyhoření astronauta“.
Pocit disociace. Paranoia.
Pocit, že známá místa a lidé jsou falešní.
Stává se to často.
Dobrá zpráva je, že to umí léčit.
Proč jsi přišel?
Irena je nemocná.
Chce, abych to převzal.
Musí tu být někdo, kdo se dokáže o lidi postarat.
Iljo.
Slyšela jsem nahrávky
rádiových přenosů z jejího modulu.
Ve vesmíru se porouchal.
Ona umřela.
Irena bylo to tělo, které vrazilo do ISS.
Paul neumřel. Byla jsem to já.
Pokud to bylo její tělo, co narazilo do ISS, jak to, že je tady?
Stejně jako jsem tu já.
Přišly jsme odněkud jinud.
Nejjednodušší vysvětlení pro to, že jste obě tady,
- je to, že jste se vrátily živé. - Nepamatuju si ji.
Je to ředitelka Roskosmosu a nepamatuju si ji.
Nepamatuju si CAL.
Nepamatuju si Henryho Calderu. Nepamatuju si svou dceru.
Takže máš něco s pamětí.
Odejdi.
Tady toho na tebe tolik čeká.
Přestaň truchlit a dej se do pořádku.
Prosím.
Když se nedáš dohromady, bude to jen horší.
Asi jsem ji viděl.
Ve sněhu.
A na chvíli jsem byl...
šťastný, že ji znovu vidím.
Došlo mi, jak moc mi chyběla,
jak moc jsem ji miloval...
a jak moc mě to mrzelo.
A pak byla pryč.
Vězím mezi Jo a Alicí.
A obě si procházejí něčím, čemu vůbec nerozumím.
Mají tajemství, která se mě netýkají.
Nevím, jak se přes to přenést.
Ani jak pomoct Alici, aby se přes to přenesla.
Jak k sobě zase najdeme cestu?
Chcete k sobě zase najít cestu?
Jako bychom pluli prostorem.
Prostě je to, jako bychom všichni pluli prostorem.
Páni, musím říct,
- na tohle nejsem zvyklý. - Henry.
Díky tobě se cítím zvláštně lépe.
Co je?
Co se změnilo?
Pojď.
Víš, kdysi dávno, když jsem byl ve výcviku,
Irena Lysenková letěla do vesmíru.
A...
A vrátila se v pořádku.
Můj ty bože.
A že to ale byla kočka.
Nikdy jsem se s ní nesetkal. Ale pak jsem se vzdálil.
Dlouhou dobu jsem nebyl sám sebou.
Ale vzpomínám si, že tam nahoře došlo k nehodě
a Irena Valentina Lysenková se tam ve skutečnosti udusila.
To z tebe mluví to onemocnění.
Henry, oba jsme prožili nehodu.
- Bylo zvláštní vrátit se. - To rozhodně.
Prý jsi cítil přítomnost jiné osoby.
Někdo spal v mé posteli,
nosil mé oblečení a jedl mou zatracenou kaši.
Ty jsi odbornice.
Když je začnu znovu brát,
spraví tu moji poruchu osobnosti?
Henry, o co jde?
Já nejsem Henry.
Henry je pryč.
A musím to zaklepat na dřevo, s trochou štěstí už se snad nevrátí.
Ale bude si pamatovat, kým byl, a bude prožívat mé stáří,
moje závislosti a moje zatracený selhání.
Pojď se mnou ke Svatému Sergiovi. Pomůžu ti.
Nepotřebuju pomoc.
Já získal Nobelovu cenu.
Fotil jsem se s Reaganem a Muhammadem Alim.
To jsem já.
Můžeš to dál popírat a tajit, jako jsi to dělala vždycky.
Věříš na duchy?
Nevím.
Občas mám pocit, že tu můj táta pořád je.
Vím, že umřel, ale občas mám pocit, že je tady.
Wendy, myslím, že moje máma je mrtvá
a místo ní je tu jiná, která je naživu.
Vyměnila bych si to s tebou.
Napůl živá a napůl mrtvá je lepší než úplně mrtvá.
Možná že někteří lidé mohou být naživu a mrtví zároveň.
Co se stalo tvému tátovi?
Na mamčině pohřbu se choval trochu podivně.
Nevím.
Šel navštívit jednoho astronauta a ten ho postřelil.
Teď je v nemocnici.
Jsem trochu smutná.
Taky jsem smutná kvůli mamce.
Asi jsem viděla jejího ducha.
Tvůj táta je ale bezva.
Je to mrzout.
Je to hodný táta.
Jo. To asi jo.
Tati, vím, že je to všechno výmysl.
To, co říkala.
Vím, že neumřela.
To moc rád slyším.
Půjdeme ji navštívit?
Dobře.
- Chceš tyhle věci? - Co je to?
Našli to před tou chatou.
Jo.
Je to označené jako „obývák“.
- Jo. - Dobře.
Alice, poslední šance. Projdeš to nahoře, jestli tam nic nezůstalo?
Alice?
Slyšíš mě?
Zahrajeme si hru?
Je tam mamka?
Chci vědět, jestli jsem ji u té chaty viděla.
Prosím.
Chci s ní mluvit. Prosím.
Odjíždíme pryč.
Alice.
Sbohem.
Tak.
Už mamku nebudu hledat.
Dobře.
Je tu ještě jedna Alice. Je někde jinde.
Ona má mamku místo mě.
To je dobrý přístup.
Nemohu se na tu Alici zlobit. Má jen víc štěstí.
Jsem na tebe moc hrdý.
Jsem statečná?
Jsi neskutečně statečná.
Moje holčička.
Co výsledky z polygrafu?
Prošel jste na výbornou.
A DNA?
Pokud mám pravdu, to moje se šroubuje jiným směrem
než DNA Buda Caldery.
Ne. DNA je zcela totožná.
A polygraf jen dokazuje, že jste přesvědčený o své pravdě.
Je to pravda.
Pravda je v dnešní době vzácná.
Copak vás to minulo?
SEZNAM HOSTŮ
Henry alias Bude Caldero,
tímto vás formálně obviňuji z vraždy Iana Rogerse
a z pokusu o vraždu velitele Paula Lancastera.
Máte právo nevypovídat,
ale vše, co řeknete, může být u soudu použito proti vám.
A tak přejdeme k takzvané „dvojité události“.
Tři týdny po vraždě Annie Chapmanové,
tedy 30. září 1888.
Byl to deštivý, ponurý večer.
A také extrémně temný.
V jednu ráno...
vjížděl správce toho klubu se svým poníkem a povozem pod tím obloukem
do uličky.
Ten poník uhnul doleva. Něco ho vyděsilo ve stínech uličky.
Jack Rozparovač.
Přesuneme se dál a já vám to místo ukážu.
Do prdele!
Jsem policista ve výslužbě.
Já vím.
Žijte, jak nejlíp můžete, Iane Rogersi.
Jak se vám daří?
Kdo jsou ti muži nahoře?
Je tu jen jeden muž.
Co je zač?
První člověk, který letěl do vesmíru.
- Co? - Berte své léky.
Hrajte na klavír.
Dělejte věci, které vaše tělo dobře zná.
Pomáhá to.
Jinak se rozlomíte vedví, věřte mi.
Já tam nahoře umřela?
Můžu se vrátit?
Můžu se někdy vrátit?
Máte dvě já?
Jedna je mrtvá a druhá živá?
A já mám taky dvě já?
Jak se tím zlepší poznání nás samých?
Pokud se tam nahoře tohle děje...
Dost už.
Máte tu dítě, kterému máte být matkou.
A další je možná na cestě.
Přijměte to a ostatní nechte být.
Jak bych mohla?
Já nemůžu.
Protože ať je to jakkoli, už to nejde zvrátit.
Nezměníte to.
Nikdy.
Je to hotová věc.
Žijte.
Přemýšlela jsem o té druhé Alici.
Myslím, že jí to nevadí.
Že tu jsi se mnou.
Myslí si, že je to v pořádku.
Obě jsme někoho ztratily, ale také jsme někoho našly.
Nemusíme na něj zapomenout.
Jen se s tím musíme smířit.
Smíříme se s tím?
Jsi výjimečná mladá dívka, Alice.
Tvoje matka by na tebe byla hrdá.
Jsi na mě hrdá?
Jo.
Potřebuju maminku.
A já zase Alici.
To jsem já. Mami, můžu to být já.
Tohle jsem viděla.
Tohle způsobilo kolizi s ISS.
Kreslila to Alice.
VALJA
Nejspíš tě o tom slyšela mluvit.
Snažím se myslet racionálně.
Můj manžel je tady.
Moje dcera je tady.
Zjevně je to stejný svět jako předtím.
Ale co?
Začnu brát ty léky, pokud to znamená, že...
že už nebudu balancovat na hraně.
Pokud to znamená, že se mohu vrátit domů, k vám.
A co to miminko?
Chtěla jsi druhé,
ale naposledy jsme o tom mluvili před tvým odletem.
Jsme ve správném rozpoložení, abychom si ho mohli nechat?
Chceš si ho nechat?
A ty?
Jmenuji se Irena Valentina Lysenková.
Jsem výkonná kontrolorka Roskosmosu.
PŘÍJEMCE: ASTRONAUTI
V roce 1967 jsem byla druhou ženou, která letěla do vesmíru.
Od té doby pod sovětským vlivem a od pádu komunismu
bylo mým břemenem a odpovědností
tajit důležitou skutečnost týkající se cestování do vesmíru.
A sice to, že lidé po návratu zešílí.
Víme to my.
Víte to i vy.
Předstíráme, že to není pravda,
ale mnoho z nás vidí a slyší věci, které nelze vysvětlit...
možná ne ani tím, že to nazveme „šílenstvím“.
Chci se zeptat, zda byste byli ochotni
sdělit mi jakékoli vaše problémy, a to mně anonymně.
Paule.
Paule, pusťte mě.
- Něco jsem viděl! - Pusťte!
Omlouvám se.
Všechno je jiné.
Magnusi, připadám ti jako tvoje Jo?
Ne.
Miluju tě.
Miluju tě a chci tě víc než dřív.
Já tebe taky.
Mohu k tobě?
Jistě.
Díky, že jste se o ni postarala.
Na.
- Jak se jmenujete? - Irena Valentina Lysenková.
Ale přátelé mi říkají Valja.
Šup do králičí nory, Alenko.
Alice!
Do nekonečna a ještě dál!
Dej mi chvilku, ano?
Mamko?
Ano?
Můžu se na něco zeptat?
Pokud se to všechno opravdu stalo...
Pokud jsme já i tatínek odsud a ty zase odtamtud...
odkud potom bude to miminko?
I když tam zrovna nejsem...
zůstanu vždycky s tebou...
a tátou.
Asi nevíš, jak moc... Chtěla jsem být s tebou,
vidět, jak vyrůstáš.
Ať se stane cokoli,
budu na tebe vždycky dohlížet.
A mé srdce...
bude tlouct s tebou, zlatíčko.
Mám tě moc ráda. Víc, než si dokážeš představit.
Lásko moje.
NA VĚČNOU PAMÁTKU
Překlad titulků: Petra Kabeláčová