‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫כל יצור חי מתחיל את חייו כתינוק.‬
‫לכל אחד יש עולם שלם וחדש לגלות.‬
‫תהיה שמחה,‬
‫וידידות.‬
‫אך החיים כרוכים גם באתגרים.‬
‫לחלק מהצאצאים‬ ‫יש הורים מסורים שמגנים עליהם.‬
‫אחרים נדרשים להילחם בכל שלב ושלב בדרך.‬
‫הצאצאים הרכים האלה‬ ‫פגיעים עכשיו יותר מאי פעם.‬
‫המסע אל עבר הבגרות יהיה קשה.‬
‫כדי לשרוד נדרשים אומץ,‬
‫נחישות…‬
‫ומעל לכול…‬
‫אהבה…‬
‫לגורי הפרא.‬
‫- לידות חדשות -‬
‫החופים מוכי הרוחות של מדבר נמיב,‬
‫שבהם דיונות חשופות‬ ‫משתרעות עד לים הקפוא.‬
‫- חוף השלדים, נמיביה -‬
‫לא נראה אפשרי שיוכלו להתקיים כאן חיים.‬
‫ובכל זאת…‬
‫מושבה של דובי ים.‬
‫כ-4,000 פרטים.‬
‫היונקים הימיים האלה‬ ‫מבלים את רוב השנה בלב הים.‬
‫אך כעת, בקיץ,‬ ‫הנקבות מתקבצות על החוף כדי להמליט.‬
‫גם זכרים מאוהבים נמצאים כאן.‬
‫הם הפכו את החוף המבודד הזה‬ ‫למרכז שוקק ורועש של דובי ים.‬
‫בתוך כל זה,‬
‫לאחר שמונה חודשי היריון…‬
‫חיים חדשים‬
‫עומדים להתחיל.‬
‫הינה הוא מגיח סוף סוף אל העולם,‬
‫טאבו הקטן.‬
‫זכר במשקל שישה קילוגרמים בלבד.‬
‫בשניות ראשונות אלה,‬
‫המושבה הקולנית שסביבו מציפה את חושיו.‬
‫אבל המוקד היחיד שלו כרגע הוא אימו.‬
‫עבורה, מדובר באהבה ממבט ראשון.‬
‫היא מגנה באופן טבעי על תינוקה החדש והיקר.‬
‫היא רוחצת את טאבו לראשונה,‬ ‫וסופגת את ריחו הייחודי.‬
‫וקריאותיהם הייחודיות‬ ‫יעזרו להם לזהות זה את זה‬
‫בתוך המולת מושבה.‬
‫עד שיוכל לשחות, בעוד כשישה שבועות,‬
‫הוא תלוי באימו לחלוטין למזון ולהגנה.‬
‫כרגע, הוא מוכן לשתות חלב לראשונה.‬
‫החלב עתיר הקלוריות והשומן‬ ‫יעזור לטאבו לגדול ולעלות במשקל.‬
‫אך זה לא יימשך לנצח.‬
‫כדי שיישאר בריא,‬ ‫אימו תיאלץ לחזור לים בקרוב כדי למצוא מזון.‬
‫פירוש הדבר שטאבו יישאר לבדו, חסר הגנה.‬
‫כאן במושבה, ריבוי הפרטים מעניק ביטחון,‬
‫אך זו לא בדיוק משפחה מאושרת אחת גדולה.‬
‫אימהות אחרות דואגות רק לגורים שלהן.‬
‫והזכרים האלה לא שמעו על דאגה אבהית.‬
‫טאבו יצטרך להתמודד עם החיים‬ ‫בקבוצה גדולה זו של זרים לגמרי לבדו,‬
‫כשזמנו היקר עם אימו הולך ומתקצר.‬
‫לגורים שנולדו זה עתה‬ ‫קשה להתחיל את החיים לעיני כול.‬
‫- מפומלנגה, דרום אפריקה -‬
‫תינוקות אחרים מוסתרים בחוכמה מרגע לידתם,‬
‫במיוחד כאשר הם נועדו‬ ‫להיות שליטי הסוואנה האפריקאית.‬
‫במסתור העשוי סבך דקלים,‬
‫חיים חדשים.‬
‫שלושה גורי אריות,‬
‫שני בנים ובת,‬
‫בני ארבעה שבועות בלבד.‬
‫עיניהם נפתחו זה עתה,‬
‫והם עושים צעדים ראשונים ומהוססים‬ ‫בעולם החדש והגדול הזה.‬
‫בעוד הזכרים חוקרים…‬
‫קאיה, הנקבה הקטנה, נשארת מאחור עם אימא.‬
‫בניגוד לאחיה,‬
‫היא תבלה את כל חייה עם הלהקה שלה.‬
‫הקשר בין לביאות הוא עוצמתי‬ ‫כבר מהרגע הראשון.‬
‫אחיה הגדול כבר מפגין ביטחון.‬
‫אבל קאיה מאופקת יותר.‬
‫היא תצטרך להיות אמיצה‬
‫כדי להתגבר‬ ‫על הסכנות שעומדות בפני הגורים האלה.‬
‫יש סיבה לכך שפרוותם בעלת הכתמים‬ ‫מסווה אותם.‬
‫בעולם המלא בסכנות,‬
‫כל טורף אחר שנמצא כאן‬ ‫יהרוג את הגורים הרכים האלה.‬
‫כלומר, אם הוא יצליח להתמודד עם אימם.‬
‫היא המגנה הנועזת ביותר שלהם.‬
‫בארבעת השבועות הבאים,‬
‫היא תעשה כל שביכולתה‬ ‫כדי להסתיר את הגורים שלה,‬
‫עד שיהיו חזקים מספיק כדי להצטרף ללהקתם.‬
‫עבור גורים חדשים רבים,‬
‫הגנת המשפחה‬ ‫היא הדבר היחיד ששומר על ביטחונם.‬
‫- סמבורו, קניה -‬
‫אך לפעמים,‬ ‫החלטות המשפחה יכולות גם לגרום לצרות.‬
‫הכירו את ג'סירי הקטן.‬
‫גור פילים בן שבועות ספורים בלבד.‬
‫הוא צעיר כל כך,‬ ‫עד שהוא עדיין כושל בהליכתו.‬
‫הוא נולד בערבות היבשות של צפון-מזרח קניה.‬
‫חייו של הגור הצעיר הזה‬ ‫יהיו כרוכים בנדידה בלתי פוסקת…‬
‫תוך ניסיון לעמוד בקצב של אימו‬ ‫בתוך ים של גזעי עצים.‬
‫בחיפושם אחר עשב טרי, המשפחה הזו‬ ‫עשויה לצעוד יותר מ-15 קילומטרים ביום.‬
‫אך כאשר יש בקרבם תינוק,‬ ‫הם תמיד יאטו את הקצב.‬
‫בדומה למרבית התינוקות,‬ ‫ג'סירי הקטן זקוק בקביעות לחלב ולמנוחה.‬
‫אך הם לא יכולים לעצור לזמן רב.‬
‫הגיע הזמן ללכת.‬
‫אך כדי שהרגליים הקטנטנות האלה ימשיכו לנוע,‬ ‫נדרש לעתים שכנוע עדין.‬
‫לאחר סעודת הבוקר במרעה,‬ ‫העדר ממשיך אל הנהר.‬
‫הם נהיו צמאים‬ ‫אחרי כל הסיבים שאכלו לארוחת הבוקר.‬
‫אך יש סיבה נוספת לכך שהנהר מרכזי לחייהם.‬
‫זהו המקום שבו השבטים מתאספים.‬
‫ידידים ותיקים משלימים פערים.‬
‫והצעירים נפגשים למסיבת בריכה.‬
‫בעצם, כולם נהנים,‬
‫צעירים ובוגרים כאחד.‬
‫כולם, חוץ מג'סירי.‬
‫הוא עלול ללכת לאיבוד בקלות‬ ‫בקהל גדול כל כך.‬
‫לאחר כמעט שנתיים של היריון…‬
‫אימא שומרת על תינוקה היקר קרוב ככל הניתן.‬
‫חלק מבני המשפחה מדשדשים רחוק יותר. ‬
‫פילים חוצים את הנהר הזה בכל יום,‬
‫בחיפוש אחר עשב טרי.‬
‫אך החוש הטבעי של אימא אומר לה‬ ‫שהתנאים היום אינם מתאימים.‬
‫בזיכרון יוצא הדופן שלה מאוחסנות‬ ‫כמעט כל חציות הנהר שעשתה בחייה.‬
‫היא יודעת שהמים טומנים בחובם סכנות רבות.‬
‫חולות נודדים‬ ‫יוצרים ערוצים עמוקים של מים סוערים…‬
‫שעלולים לסחוף גור קטנטן‬
‫ולהטביעו.‬
‫היא תיאלץ להחליט.‬
‫או שהיא תלך עם משפחתה‬ ‫ותסכן את חיי הגור שלה…‬
‫או שהשניים ייפרדו מהעדר,‬
‫במקום שבו סיכויי ההישרדות של שניהם נמוכים.‬
‫בכל לידה חדשה,‬
‫חלק מהלקחים הקשים ביותר מופקים‬
‫כאשר אחד מכללי ההישרדות‬ ‫הפשוטים ביותר מופר:‬
‫ההישארות במקום בטוח.‬
‫בחולות המדבריים של נמיביה,‬
‫טאבו גומע בשקיקה את תשומת הלב של אימו.‬
‫בגיל שבוע ימים, הוא נראה שמנמן ובריא.‬
‫אך הוא אינו מודע לעובדה‬ ‫שהחיים עומדים להשתנות.‬
‫אימו חייבת לצאת אל הים כדי לאכול.‬
‫עד שתחזור, טאבו הקטן יצטרך לאזור אומץ‬ ‫ולהמתין בסבלנות במקומו.‬
‫לבד לראשונה בחייו…‬
‫הוא מחפש אותה נואשות…‬
‫ומיד מפר את הכלל הראשון של אימא.‬
‫"אל תשוטט".‬
‫אף אימא אחרת כאן לא תדאג לו.‬
‫זה לקח קשה ללמידה.‬
‫בחיפושיו, הוא נתקל בתותחים הכבדים.‬
‫לזכרים אלה, שמשקלם מעל 200 ק"ג,‬ ‫יש רק דבר אחד בראש:‬
‫הזדווגות עם נקבות.‬
‫הם מוכנים לרמוס כל מי שיעמוד בדרכם.‬
‫למזלו של טאבו, הוא מצליח להימלט.‬
‫אך בכל צעד שהוא עושה…‬
‫הוא מסכן את עצמו יותר.‬
‫אמנם מפחיד בתוך המושבה…‬
‫אך בחוץ מסוכן אפילו יותר.‬
‫גורים תועים כמו טאבו‬ ‫הם בדיוק מה שטורפים מחפשים.‬
‫יום חדש בסוואנה האפריקאית…‬
‫והאימא מראה לגורים‬ ‫את גבול המחבוא הסודי שלהם.‬
‫בעוד שאחיה נצמדים לאימם,‬
‫קאיה מתקשה לעמוד בקצב.‬
‫מסיבה זו, עד להגיעם לגיל חודשיים,‬
‫הגורים מופרדים מיתר המשפחה.‬
‫אריות גומעים מרחקים עצומים בחיפוש אחר טרף.‬
‫ולא רחוק משם, זה בדיוק מה שמשפחתם עושה.‬
‫זו להקת האריות של מאלה-מאלה.‬
‫השליטים בטריטוריה מובחרת שלאורך נהר הסנד.‬
‫שש לביאות ו-14 גורים מתבגרים,‬
‫בהנהגת קואליציה עוצמתית של אחים.‬
‫אך כרגע, ללהקה הזו יש בעיה.‬
‫עדר תאואים.‬
‫כל אחד מהם הוא חצי טון של תוקפנות‬ ‫עם קרניים חדות כתער‬
‫המסוגלות להרוג אריה בנקל.‬
‫אז הלהקה צריכה להקיף אותם ולבודד אחד מהם.‬
‫עם זאת,‬
‫המאזן השתנה.‬
‫המתבגרים האלה‬ ‫הם ציידים מתוחים ולא מיומנים.‬
‫הם הורסים הכול ליתר הלהקה.‬
‫כשמצוד נוסף נכשל, הרוחות מתחילות לסעור.‬
‫בקרוב, קאיה ואחיה‬ ‫יצטרכו להצטרף למשפחה הזו.‬
‫אך כשפורצות קטטות,‬
‫גורים צעירים עלולים להיפצע‬ ‫אם הם נלכדים בקו האש.‬
‫זהו סיכון שאימא לא יכולה לקחת.‬
‫היא תצטרך לשמור על קאיה ואחיה‬ ‫במסתור, לעת עתה.‬
‫אך קשה להיות אם חד הורית.‬
‫היא תצטרך לצוד לבד,‬
‫ואין ערובה לכך שהיא תמצא מספיק מזון‬
‫כדי לקיים את הגורים שלה.‬
‫עבור תינוק שנולד בטבע הפראי,‬
‫ההישרדות תלויה פעמים רבות בהחלטות המשפחה.‬
‫בקניה, ג'סירי הקטן‬ ‫עומד ללמוד שיעור ראשון וחשוב‬
‫באמון ושיקול דעת.‬
‫בעוד שהוא נהנה משלולית בפיקוח צמוד…‬
‫אימו נראית מתוחה.‬
‫המשפחה שלה מתכוונת לחצות את הנהר.‬
‫וכאשר הם מחליטים סוף כל סוף ללכת…‬
‫אין לה ברירה אלא ללכת בעקבותיהם.‬
‫לפניהם, מתברר לפתע כי בני המשפחה‬ ‫קיבלו החלטה חפוזה.‬
‫חלק מהגורים הגדולים יותר נקלעו לצרה.‬
‫ואימא של ג'סירי נתקפת הרהורי חרטה.‬
‫אך כשהגורים מוצאים את דרכם…‬
‫היא נאלצת לנסות שוב.‬
‫היא אומדת את מהירות הזרם באמצעות החדק שלה…‬
‫ובוחנת את יציבות הקרקע.‬
‫ג'סירי המתוח חוסה תחתיה.‬
‫אך הוא נלכד בזרם.‬
‫הסיוט הגדול ביותר שלה התגשם.‬
‫היא מצליחה לתמוך בו בקושי‬ ‫באמצעות החדק שלה…‬
‫אך הם עדיין רחוקים מהגדה.‬
‫הזרם סוחף את ג'סירי שוב.‬
‫יש לה שניות ספורות בלבד.‬
‫האשדים שלפניהם יסחפו אותו סופית.‬
‫בדיוק בזמן,‬
‫היא תופסת אותו.‬
‫עזרת המשפחה בדרך.‬
‫יחד, הם יוצרים חומה של גופים‬ ‫כדי לחסום את הזרם,‬
‫ועוזרים לג'סירי לחצות לעברו השני של הנהר.‬
‫סוף סוף…‬
‫הוא חלש ותשוש, אך בטוח.‬
‫במסעו בחיים,‬
‫יהיו נהרות רבים לחצות,‬
‫אך את הראשון הוא לא ישכח לעולם.‬
‫ימים יגידו אם החוויה המייסרת הזו‬
‫תשפיע על אמונו של ג'סירי במשפחתו‬ ‫בחודשים הבאים.‬
‫בנמיביה,‬
‫עברו 48 שעות‬ ‫מאז שאימו של טאבו יצאה אל הים.‬
‫בחיפוש אחריה, הוא הלך לאיבוד.‬
‫מפני שהוא אינו יכול לפנות לחברים במושבה,‬
‫הוא פגיע.‬
‫נקבת צבוע חום…‬
‫נמשכת לריח המשכר של גורי דובי הים.‬
‫היא מחפשת את הגורים שנשארו לבדם.‬
‫הסיכוי היחיד של טאבו‬ ‫הוא לחזור אל תוך המושבה.‬
‫אך הוא מיובש וסובל מחום עקב שיטוטיו.‬
‫הוא מצליח להתקרב אל החוף…‬
‫אך אינו יכול להמשיך הלאה.‬
‫טאבו אותר.‬
‫נקבת הצבוע חוששת מנשיכה של פרט מבוגר,‬ ‫ומחפשת את האימא.‬
‫טאבו זקוק לה כעת יותר מתמיד.‬
‫היא שומעת את זעקותיו הנואשות של בנה.‬
‫טאבו בטוח לעת עתה.‬
‫אך כשעונת הרבייה בשיאה,‬
‫טורפים אחרים משחרים לטרף.‬
‫בקרוב, טאבו יצטרך לאזור אומץ ככל שיוכל‬
‫כשסכנות נוספות יצוצו.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬