ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Після двох ночей у південноафриканських чагарниках…
маленькі левенята нарешті возз'єдналися зі своєю мамою.
Але їхня сестра Кая досі не знайшлася.
Обережніша за своїх братів,
ця розумна дитина ховалася
і перечікувала, щоб упевнитися, що горизонт чистий.
Але цей момент ніжності має бути коротким.
Відчуваючи сильний запах леопарда,
мама з левенятами має рухатися.
Від цього залежить їхнє виживання.
Звірята, народжені у дикій природі, мають часто пересуватися.
Їм треба знайти їжу,
безпеку,
або просто змінити місце.
ПІВДЕННА АФРИКА МПУМАЛАНГА
Кая та її брати прямують до нового місця.
Кожна нова схованка захищатиме їх від ворогів.
Але подорожувати вдень ризиковано.
Їм треба бути поруч із мамою.
До цього часу їхній світ був обмежений маленьким кам'яним виступом.
Тож подорож відкриває очі на їхній африканський дім.
Кая вперше бачить землі прайду Маламала.
І сусідів, з якими вона їх розділить.
Але ця цесарка не дуже рада бачити Каю.
Маленьке левеня ще не розуміє, що вона високопоставлений хижак Африки,
і всі їх бояться.
Це була довга прогулянка.
І як наймолодша…
Кая відчуває втому і голод.
Вона починає відставати.
Є лише один вихід.
Важкий, як подорож самотньої мами з дітьми.
Раптом на луках
лунає знайомий клич.
Левенята пригинаються.
Будь-який чужий лев — це загроза.
Але вона одна з родини.
Мамина молодша сестра.
Левиці — серце й душа прайду.
Вони прив'язуються на все життя
і разом відповідають за виховання левенят.
Під час першої зустрічі з тіткою
одразу зрозуміло: зв'язок очевидний.
Тепер у них є допомога у пошуку нового місця.
Воно недалеко від берегів річки Сенд.
Простягаючись центром їхньої території на 24 кілометри,
ця річка є джерелом життя прайду Маламала.
Її дорогоцінна вода — магніт для тварин, на яких полюють леви.
Мама вже кілька днів не вбивала.
Але тепер, з підтримкою сестри,
вона може досягти успіху.
Якщо скоро вона не поїсть, її дитинчата не виживуть.
Разом вони ховають дитинчат у кущах,
і вирушають у життєво важливе полювання.
КОСТА-РИКА ҐУАНАКАСТЕ
Новонародженим потрібен час, щоб у них з'явилися сили на подорожі.
Але деякі звірята потрапляють у подорож з першої ж миті народження.
Тропічне узбережжя Центральної Америки.
Для тисяч морських істот воно означає початок подорожі.
Це оливкові морські черепахи.
Кожна — майбутня мама.
Вони пропливли цілий океан, щоб дістатися сюди.
До пляжу, де почалося їхнє життя.
Щороку вони повертаються до гнізд.
І виводять наступне покоління морських черепах.
Він відомий як «арибада», або «прибуття».
За кілька днів
тут буде закопано мільйони яєць.
Ця мама прибула однією з останніх.
Вона прямує до задньої частини пляжу за лінією припливу,
де її кладка зі 100 яєць буде захищена від хвиль.
Коли всі її діти на місці,
час вирушати.
Але її місія не залишилася непоміченою.
Мисливець слідкує за пісками.
Ягуар.
Його лісова домівка зменшується,
тому він змушений полювати поза її межами.
Він виявив, що на пляжі є їжа.
Якщо мама добереться до прибою,
вона зможе врятуватися.
Діставшись сюди,
вона зробила найбільшу жертву, яку може зробити матір
для нащадків, яких ніколи не зустріне.
Але за кілька тижнів…
її історія продовжиться.
БОРНЕО ЗАХІДНИЙ КАЛІМАНТАН
Пересування — це не завжди подорож.
Іноді йдеться про перші невпевнені кроки
до незалежності.
Це густі тропічні джунглі Індонезії.
У кронах дерев, 21 метр над землею, —
орангутанг.
Мати зі своєю крихітною дитиною.
Мало хто має міцніший зв'язок у світі тварин.
Міна, її донька, має лише кілька місяців.
Вона чіплялася за маму з самого народження.
Використовувала її тіло, як шведську стінку…
щоб харчуватися…
і навіть спати.
Але зараз Міна у віці, коли їй хочеться більше свободи.
Зрештою, у джунглях є що дослідити.
Неймовірне різноманіття тварин і рослин.
Але на які дерева безпечно лізти?
Що в меню?
І де?
Тому кожна хвилина її перших семи років
пройде поруч з мамою.
Знадобиться багато часу, щоб вона перейняла її знання і мудрість.
Але в Міни є проблема.
Перша дитина її мами раптово померла в ранньому віці.
Здається, спогади про первістка налякали її.
Кожна спроба Міни відійти від неї
зривається.
Їй заборонено лазити.
Чи щось пробувати.
Навіть коли це манливо близько.
Цей надмірний захист стримує Міну.
Але ця крихітка трохи бунтарка.
Відчайдушно прагнучи свободи, вона починає розширювати межі.
Її постійне крутіння втомлює її матір.
Вона не дає їй спокою.
І, звісно, є недоліки у тому, щоб тримати дитину так близько.
Мама нарешті все зрозуміла.
Це лише невеличка перемога для Міни.
Навряд чи це свобода лісу.
Але це важливий момент для її мами.
Дозволивши Міні зробити перші кроки,
вона зрозуміла, що бути хорошою мамою —
це відпускати тих, кого любиш.
Тепла, ясна ніч у Коста-Риці.
Нове життя вирує.
Під покровом темряви
крихітні оливкові черепашки виповзають із закопаних гнізд.
Кожне з цих дитинчат керується інстинктом,
слідуючи за найяскравішим горизонтом, щоб дістатися моря.
Треба перейти лише 21 метр піску.
Та якщо ти менш як п'ять сантиметрів —
це марафон.
Коли з'являються тисячі…
синхронність вилуплення стає очевидною.
Ця північна втеча була довгоочікуваною.
Хижаки прийшли, щоб скористатися святом.
Повернувся навіть старий ворог.
Їх знищать одне за одним
і тисячі не виживуть.
Але з тих, хто ризикне втекти,
дехто зможе це пережити й знайти прихисток у морі.
Вище за лінією припливу,
виходять останні.
Дитинчата дісталися гнізда своєї покійної матері.
Ця маленька самка
вперше бачить світанок.
Але зараз, при ясному світлі дня, це найгірший час для бігу.
Не маючи наставника,
хоробра черепашка починає рухатися.
Мабуть, переплетене коріння дерев схоже на гірський хребет
для маленької черепашки.
Її брати й сестри знаходять шлях.
А після одного падіння
вона легка здобич.
Але для неї не все скінчено.
Попереду прямий спринт.
На відкритому просторі
ніде сховатися.
Урубу стежить за піском.
А нагорі
фрегати готують безжалісну атаку.
На цьому пляжі…
схоже, є сотня способів померти.
Вона майже в межах досяжності до прибою.
Тепер
усе залежить від удачі.
Може, де закінчилася подорож мами,
там розпочнеться її?
Діставшись океану,
ця маленька черепаха проведе наступні 15 років у морі,
перш ніж повернутися
на той самий пляж, щоб відкласти власні яйця
і продовжити спадок матері.
З новим світанком у Південній Африці приходить радість.
Мама має смачне частування, щоб пригостити Каю та її братів.
За ніч вони з сестрою нарешті вбили тварину.
Тепер у неї є можливість дати левенятам уперше спробувати м'ясо.
Але щоб потрапити туди, їм треба перетнути річку Сенд.
Як більшість котів,
Кая боїться води.
Через її темряву.
Боїться дивних створінь, що ховаються в глибині.
Малій Каї небезпечно пробувати плавати.
Тоді як її старші брати мусять за себе постояти.
Тітка левенят охороняла тіло,
чекаючи на їхнє прибуття.
Першими підходять брати.
Вони ще не їли твердої їжі.
Згодом вони налітають,
поки Кая, як завжди, насторожена.
Але в цьому запаху є щось непереборне.
Це свіже м'ясо, повне білка,
буде поживною добавкою до молока матері.
Але в них гості.
Бурі стерв'ятники.
Некрофаги, що вічно знаходяться в пошуках чим поласувати.
Дорослі знають, що це дуже погана новина.
Бо там, де один стерв'ятник…
скоро будуть десятки.
Стерв'ятники, що так кружляють, інформують хижаків про вбивство.
І прайд Маламала
опинився на патрулі неподалік.
Мама не знає, як вони відреагують на її дитинчат.
Але їх цікавить лише туша.
Прайд вривається,
і це найгірші обставини
для першої зустрічі левенят з родиною.
Те, що малюк став перед левом та його їжею, може стати для нього фатальним.
У всій цій метушні…
їхня мама втрачає важкозароблену здобич.
Але найгірше те,
що коли вони втікають,
вона випускає левенят з уваги.
Переклад субтитрів: Мар'яна Ківерська