EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det er tidlig morgen på Botswanas sletter.
Et farligt sted for de unge og sårbare.
De forsvundne vildhundehvalpe har gemt sig,
og de prøver at undgå problemer.
De er langt fra sikkerheden i deres flok,
og de ved ikke, hvad de skal gøre.
Det var Duma, der rodede dem ud i det her.
Hun førte dem på afveje, og nu har hun mistet modet.
Hendes søster Venus kan måske føre dem i sikkerhed.
Der kommer en tid i alle unge dyrs liv,
hvor de må finde deres plads i flokken.
Tiden er kommet for Venus.
EN PLADS I FLOKKEN
En oldtidsby by er måske ikke det mest oplagte sted
at finde en vild dyreunge.
Heroppefra
virker de gamle templer og paladser forladte.
Men kig lige lidt nærmere.
En flok vovehalse bor i ruinerne.
En familie af makakaber
med nogle interessante frisurer.
Livet ser sjovt og ubekymret ud,
men i denne familie handler det hele om hakkeordenen.
Hvem er oppe, hvem er nede, og hvem er midt imellem.
Ni måneder gamle og forældreløse Amma er helt nederst.
For et par uger siden
forsvandt hendes mor, og hun er formodet død.
Uden hende er lille Amma helt alene.
Der er ingen, der krammer hende, soignerer hende
eller tager sig af hende.
Da hun ikke får mælk fra sin mor,
bruger hun hvert vågent øjeblik på at lede efter mad.
Det er udmattende.
Men det handler ikke kun om at savne mors kærlighed og beskyttelse.
Babyer arver deres mors rang,
så Amma har svært ved at blive inkluderet som forældreløs.
Ingen vil have noget med hende at gøre.
Hver dag bliver hun mindet om, hvad hun mangler.
Baby Zach er søn af alfahunnen.
Han får al den kærlighed og opmærksomhed, han har brug for.
Men selv om Zach er en højtstående abe,
klarer én ud af tre unge makakaber den ikke.
Amma må finde sin plads i flokken, hvis hun skal overleve.
Rankoth Vehera-monumentet
er et af flokkens yndlingssteder at spise.
Rester fra ofringer er perfekte snacks.
Intet går til spilde,
og de kan alle fylde deres kinder til bristepunktet.
Livet virker godt,
men der altid en makakabe, der vil vise de andre, hvem der er chefen.
Og lille Amma er et let mål.
Hun prøver at forsvare sig selv,
men hun er forsvarsløs uden hjælp.
Endnu en unge deltager i angrebet.
Nu har de også stjålet hendes frokost.
Hun spiller død,
indtil kysten er klar.
Det er endnu en påmindelse om, at der er lang vej til kærlighed.
BOTSWANA OKAVANGODELTAET
I det sydlige Afrika
er vildhundehvalpene også adskilt fra resten af deres familie.
De har været væk i tre timer, og de må snart finde de voksne.
Der er magtfulde fjender på rov.
Venus viser, at hun er moden for sin alder.
Hun har fået færten af Bamba, deres babysitter.
Men flokkens territorium er enormt.
Hun skal bruge både synet og lugtesansen til at spore ham.
Duma var skyld i, at hvalpene farede vild…
…så hun lader Venus tage styringen.
Der er stadig intet tegn på deres familie efter at have ledt i timevis,
så Venus og hendes hold er udmattede.
Men det er ikke et godt sted at slappe af.
En elefant kunne nemt trampe på en uerfaren hvalp.
Matriarken giver dem en advarsel.
Venus forstår hentydningen
og fører sin lille gruppe i sikkerhed.
Det har været en lang eftermiddag,
og hvalpene har ikke haft held med at finde de voksne.
Som sidste udvej er Venus kommet tilbage til savannen,
hvor de sidst så dem.
De må bare håbe, hun har ført dem til det rette sted.
Og det har hun.
Venus' evner og selvtillid har genforenet flokken,
og hun er på vej op af rangstigen.
Man må tit arbejde som et hold for at finde sin plads i flokken.
Men for nogle babyer handler det kun om at være nummer et.
Gemt væk i en afsides sø
forbereder et vordende par sig på deres nytilkomne.
Et par rørsangere har en rede med fem dyrebare æg.
Disse små fugle har et stort arbejde foran sig.
De skiftes til at ruge deres ufødte afkom,
mens den anden tager ud for at finde mad.
Og nu, efter 11 dage,
er deres første unge udklækket.
Han er blind og kan næsten ikke holde sit hoved oppe.
Det hårdtarbejdende par arbejder overtid for at fodre deres krævende førstefødte.
Mens de efterlader reden uden opsyn, begynder der at ske noget mærkeligt.
Den lille, daggamle unge smider de andre æg ud.
For ham er der kun én måde at etablere sig på i denne familie,
og det er ved at slippe af med konkurrenterne.
Men dette er ikke en rørsanger.
Det er en gøg.
For 11 dage siden sneg hans mor sig ind i reden,
fjernede et rørsangeræg og erstattede det med sit eget,
som ser næsten identisk ud.
Så forsvandt hun.
De flittige, små rørsangerforældre aner ikke,
at denne skandaløse bedrager ikke er deres.
Han har fuldført første del af sin mission,
at placere sig selv i centrum som familiens eneste unge.
På øen Sri Lanka
nyder den store makakabeflok lidt tid med familien.
De elsker alle lidt soignering.
Det holder dem sunde og bringer dem tættere sammen.
Men nogen bliver udeladt.
Lille, forældreløse Amma er stadig alene, siden hun mistede sin mor.
Hun er ikke i familiens skød,
så hun er sårbar.
Der bor også herreløse hunde i ruinerne.
Og de er makakabernes største fjender.
Ingen holder øje med hende, så Amma ænser det slet ikke.
Men nogen i flokken har opdaget faren.
Alarmen går.
Lille Zach er blevet båret i sikkerhed af sin mor,
mens Amma som altid må passe på sig selv.
Hun når frem til træerne lige i tide.
Men det er en foruroligende oplevelse.
Når gruppen hygger sig sammen…
…længes Amma efter at blive inkluderet.
Men som sædvanlig bliver hun ignoreret.
Zach er favoritten.
Hun nærmer sig og håber at blive bemærket.
Det er vist lykkedes.
Alfahannen begynder at soignere hende.
Amma lægger sig ydmygt og prøver at bevare hans opmærksomhed.
Men det er overstået.
Hun er ikke tættere på at blive optaget i familien.
I Okavangodeltaet i Botswana
er den genforenede flok vildhunde ved at komme sig.
De voksne brugte lang tid på at lede efter hvalpene,
og nu er de sultne.
Det er deres topprioritet at finde mad.
Men for hvalpene er topprioriteten at lege.
Duma har fået selvtilliden igen.
Hun har endnu ikke opgivet at være chefen.
Hvis Venus skal være en fremtidig leder, må hun vise, at hun kan tage styringen.
Bamba har set noget på den anden side af lysningen.
Jagten er i gang.
Hvalpe i denne alder følger normalt ikke en jagt,
men de er så tæt på, at de ikke kan lade være.
De voksne spilder ikke tiden.
Men de viger hurtigt for de unge.
Hvalpene kommer altid først i denne familie.
Spisetid er ikke kun til for at fylde depoterne.
Det er også chancen for at vise styrke.
Duma kæmper med Venus om et ben,
men Venus trækker sig ikke.
Hun står fast og får lidt af byttet for sig selv.
Hun vandt den kamp.
De voksne tager en portion mere.
Men Venus er ikke klar til at lade dem få deres tur endnu.
Hun er fyldt med selvtillid og tvinger de voksne tilbage.
Det er et modigt træk.
Hun har, hvad der skal til for at være en fremtidig leder af en flokken.
Hun fik vist sig frem
og tager nu hvalpene ned for at få noget at drikke.
En potentiel alfa i fremtiden.
Det er lettere at finde sin plads i familien,
hvis man er enebarn.
I England vokser de unge dyr ved søen hurtigt op.
Men en er blomstret mere op end de fleste.
Denne gøg er enebarn og behøver ikke bekymre sig om at konkurrere med søskende.
Han har rørsangerens fulde opmærksomhed,
selvom det er lidt trangt.
Plejeforældrene har stadig ikke lagt mærke til noget usædvanligt,
men de står over for en stor udfordring
med hans umættelige behov.
De kan ikke bare ignorere hans tiggeri.
Dette engagerede par gør alt for at beskytte ham.
Men det er svært at skærme for en, der er fem gange så stor som en selv.
Han pudser sine fjer og er endelig klar til at flyve fra reden.
Heldigvis fik han en blød landing.
Hans slidte forældre kan ikke slappe af endnu.
Han vil stadig have gratis mad i et par uger.
Indtil han fylder to måneder,
og han skal flyve 8.000 kilometer til Afrika
helt selv i den store, vide verden.
I Sri Lanka
forsøger den forældreløse makakabe Amma at passe ind tættere på hjemmet.
Hun er alene,
og hver dag er en kamp for at finde mad og holde sig ude af problemer,
mens hun håber på et kram fra et familiemedlem.
Flokken er kommet til åkandedammen i dag.
De elsker at spise de saftige blomsterknopper,
der findes lige under overfladen.
Men de må være forsigtige.
Dammen får ofte besøg af en varan.
Og en lille makakabe ville være nem af snuppe.
Selv en stor hanabe er nervøs.
Men lille Amma sulter.
Hun beslutter sig for at tage risikoen.
Hun blev ignoreret af flokken, men nu hviler alle øjne på hende.
Ammas mod har vist hele familien, at der ikke er noget at frygte.
De følger hendes eksempel.
Blomsterknopperne er en kærkommen forandring fra frugter og blade.
Festmåltidet har næsten alles opmærksomhed.
Men Amma har lært at holde øje med fare.
Og det tager ikke lang tid.
Hun advarer resten af flokken.
Der er ikke mere morgenmad.
Ammas hurtige reaktion
har fået hele den udvidede familie i sikkerhed i træerne.
Baby Zach og hans højtstående mor har fundet den bedste plads…
…og alle har nogen at kramme med.
Bortset fra Amma.
Hun er måske lille,
men hun har meget at byde på.
Hun har jo vist sig at være et værdifuldt medlem af familien.
En ældre hunabe nærmer sig.
Endelig et kram.
Amma er endelig blevet accepteret.
Hun kan hvile for første gang, siden hendes mor forsvandt.
Hun er tilbage i familiens skød.
Tilbage, hvor hun hører til.
Amma fandt den kærlighed og varme, hun ledte efter,
men andre babyer bliver udsat for en kold, fjendtlig verden fra start af.
For en lille kejserpingvin
er minusgraderne kun én af udfordringerne.
Han har lang vej endnu,
hvis han skal overleve i dette fjendtlige hjem.
Tekster af: Martin Larsen