EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det er tidlig morgen på Botswanas sletter.
Et farlig sted for de unge og sårbare.
De fortapte villhundene er stukket unna og prøver å holde seg unna trøbbel.
De er langt unna flokkens trygghet og vet ikke hva de skal gjøre.
Duma har rotet det til for dem.
Hun ledet dem på avveie, og nå vet hun ikke sin arme råd.
Hennes søster Venus kan være den som fører dem i sikkerhet.
Det kommer en tid i hvert unge dyreliv
når de må finne sin plass i familien.
For Venus er det på tide å slå til.
En oldtidsby er kanskje ikke stedet der man forventer å finne ville dyreunger.
Her oppe fra virker disse gamle templene og palassene forlatte.
Men se nærmere etter.
En gruppe våghalser bor blant ruinene.
En familie av toque-makaker
med interessante frisyrer.
Livet virker morsomt og bekymringsløst,
men i denne familien handler alt om hakkeordenen.
Hvem er øverst, hvem er nederst og alt midt i mellom.
Helt nederst er den ni måneder gamle foreldreløse Amma.
For et par uker siden
forsvant moren hennes, antatt død.
Uten henne er lille Amma helt alene.
Det er ingen som koser med henne, steller henne eller passer på henne.
Uten melk fra moren sin
bruker hun hvert eneste minutt på å lete etter mat.
Det er utmattende.
Men det handler ikke bare om å savne mors kjærlighet.
Babyer arver sin mors rang,
og som foreldreløs sliter Amma med å bli inkludert.
Ingen vil ha noe med henne å gjøre.
Hun får en daglig påminnelse om hva hun mangler.
Lille Zach er alfa-kvinnens sønn.
Han får all den kjærligheten han trenger.
Men selv for en høytstående ape som Zach
er det én av tre unge makaker som ikke klarer seg.
Å finne en plass i troppen er avgjørende for at Amma skal overleve.
Rankoth Vehera-monumentet
er en av troppens favorittsteder å spise.
Offerrester er den perfekte snacksen.
Ingenting går til spille,
og alle klarer å fylle kinneposene
stappfulle.
Men mens livet virker bra,
er det alltid en makak som vil vise andre hvem som er sjefen.
Og lille Amma er et lett mål.
Hun prøver å stå opp for seg selv,
men uten støtte er hun forsvarsløs.
En ny ungdom blir med i angrepet.
Nå blir hun fratatt lunsjen også.
Hun leker død
til kysten er klar.
Enda en påminnelse om at hun er langt fra å finne kjærligheten hun lengter etter.
BOTSWANA OKAVANGODELTAET
I Sør-Afrika
er villhundvalpene også adskilt fra resten av familien.
De har vært bortkomne i tre timer, og de må finne de voksne snart.
Det er mektige fiender på jakt.
Venus viser allerede at hun er modnere enn sin alder.
Hun har fått ferten av Bamba, barnevakten deres.
Men flokkenes territorium er enormt.
Hun må bruke synet og lukten for å spore ham.
Duma var ansvarlig for at de gikk seg ville…
…så hun lar Venus ta ansvar.
Det er fortsatt ingen tegn til familien etter timevis med leting,
og Venus og teamet hennes er utslitte.
Men dette er ikke det beste stedet for en pitstop.
En elefant kan lett trampe i hjel en uerfaren unge.
Matriarken sender en advarsel.
Venus tar hintet
og leder sin lille bande bort fra fare.
Det har vært en lang ettermiddag,
og valpene har ikke klart å finne de voksne.
Som en siste utvei har Venus dratt tilbake til savannen
hvor de så dem sist.
Alt de kan gjøre, er å håpe at hun har ført dem til rett sted.
Og det har hun.
Venus' evner og selvtillit har hjulpet dem å gjenforenes,
og populariteten hennes øker.
Å finne sin plass i verden kan ofte bety at en jobber som et team.
Men for noen babyer handler det kun om dem.
I en bortgjemt innsjø
forbereder et vordende par seg på nykomlinger.
Et par rørsangere har et rede med fem dyrebare egg.
Disse små, delikate fuglene har nok å gjøre.
De bytter på å ruge på sitt uklekte avkom,
mens den andre drar for å finne mat.
Og nå, etter 11 dager, har den første ungen blitt klekket ut.
Han er blind og kan knapt holde hodet oppe.
De hardtarbeidende parene går på høygir for å mate den krevende førstefødte.
Og mens de forlater redet uten tilsyn, begynner noe rart å skje.
Den bittelille daggamle ungen kaster ut de andre eggene.
For ham er det bare én måte å etablere seg i denne familien på:
bli kvitt konkurransen.
Men dette er ikke en rørsanger.
Det er en gjøk.
For 11 dager siden snek moren hans seg inn i redet,
fjernet ett egg og erstattet det med sitt eget,
nesten identisk av utseende.
Så forsvant hun.
Og de flittige, små rørsangerne
aner ikke at denne frekke bedrageren ikke er deres.
Han har klart den første delen av oppdraget sitt,
å plassere seg selv i sentrum: den eneste hanen i kurven.
På øya Sri Lanka nyter den store makak-troppen litt familietid.
Stell er alles favoritt-tidsfordriv.
Det holder dem friske og bringer dem nærmere hverandre.
Men noen er utelatt.
Den lille foreldreløse Amma er alene siden hun mistet moren sin.
Borte fra familiens varme klynge
er hun sårbar.
Det bor også løshunder blant ruinene.
Og de er makakens største trussel.
Uten noen til å passe på henne enser ikke Amma dette.
Men noen i troppen har sett faren.
Alarmen går.
Mens lille Zach har blitt båret i sikkerhet av moren sin,
må Amma, som alltid, passe på seg selv.
Hun kommer seg til trærne i grevens tid.
Men det er en urovekkende opplevelse.
Når gruppen klynger seg sammen…
…lengter Amma etter å bli inkludert.
Men som vanlig blir hun ignorert.
Zach er helt klart favoritten.
Hun går nærmere i håp om å bli lagt merke til.
Det ser ut som det hjelper.
Alfahannen begynner å stelle henne.
Amma legger seg ydmykt ned, desperat etter å holde på oppmerksomheten.
Men øyeblikket er over.
Hun er ikke nærmere å bli akseptert av familien.
I Okavangodeltaet i Botswana
er den gjenforente villhundflokken i ferd med å komme seg etter prøvelsene.
De voksne har lett lenge etter ungene,
og nå er de skrubbsultne.
Å finne mat er deres høyeste prioritet.
For valpene er leking øverst på listen.
Dumas selvtillit er tilbake.
Hun har ikke gitt opp å være sjefen ennå.
Hvis Venus skal bli en fremtidig leder, må hun vise at hun kan ta ansvar.
Bamba har sett noe på tvers av lysningen.
En jakt er i gang.
Valper i denne alderen følger vanligvis ikke jakten,
men det er så nærme at de ikke kan la være.
De voksne kaster ikke bort tiden.
Men de viker raskt for ungdommen.
I denne familien kommer valper alltid først.
Måltider er ikke bare en sjanse til å bli mett.
Det er også en mulighet til å vise styrke.
Duma kjemper om et bein med Venus,
men Venus trekker seg ikke.
Hun står på sitt og får en liten del av byttet for seg selv.
En seier gjør at hun skiller seg ut.
De voksne benytter sjansen til å forsyne seg igjen.
Men Venus er ikke klar til å la dem få sin tur enda.
Hun er oppmuntret av sin nye selvtillit og dytter de voksne til side.
Det er et dristig trekk.
Hun viser at hun har det som trengs for å være en fremtidig flokkleder.
Hun har fått frem poenget sitt og leder valpene bort for å drikke.
En potensiell alfa i emning.
Å finne ut hvor du står i familien
kan være mye enklere om du er enebarn.
I England vokser unge dyr ved innsjøen raskt opp.
Men én har blomstret mer enn de fleste.
Denne enslige gjøken trenger ikke å bekymre seg for å konkurrere med søsken.
Å ha rørsangerens eneste oppmerksomhet har gitt resultater,
selv om det er litt trangt.
Surrogatforeldrene hans har enda ikke oppdaget noe uvanlig,
men de står overfor den nådeløse oppgaven å holde følge med hans ustoppelige krav.
De kan ikke ignorere tiggingen hans.
Dette engasjerte paret gjør alt for å beskytte ham.
Men det er vanskelig å være paraply for noe som er fem ganger større enn deg.
Han pusser fjærene sine, endelig klar til å fly fra redet.
Heldigvis har han funnet en myk landing.
Hans utslitte foreldre kan ikke slappe av ennå.
Han vil fortsatt kreve gratis mat i et par uker til.
Frem til han som to måneder gammel
må fly 8000 km til Afrika
og klare seg selv i denne store verdenen.
I Sri Lanka prøver
den foreldreløse makaken Amma å passe inn mye nærmere hjemme.
Alene er hver dag en kamp for å finne mat og holde seg unna trøbbel,
med stadig håp om en trøstende kos fra et annet familiemedlem.
I dag har troppen kommet til liljedammen.
De elsker å spise de saftige blomsterknoppene rett under overflaten.
Men de må være forsiktige.
En båndvaran er også en hyppig gjest.
En liten makak er et lett bytte.
Selv en stor hann er nervøs.
Men lille Amma er så sulten.
Og bestemmer seg for å ta sjansen.
Etter å ha blitt ignorert av troppen så lenge er alle øyne nå rettet mot henne.
Ammas tapperhet har vist hele familien at det ikke er noe å frykte.
Og der hun leder, følger de etter.
Liljeknoppene er en velkommen forandring fra frukt og blader.
Og alles oppmerksomhet er rettet mot festen.
Men Amma har lært å se opp for fare.
Og det tar ikke lang tid.
Hun advarer resten av troppen.
Frokosten er over.
Ammas raske tankegang
gjør at hele familien er trygge i trærne.
Lille Zach og moren hans har funnet det beste stedet…
…og alle har noen å klemme.
Bortsett fra Amma.
Hun er kanskje liten,
men hun har mye å tilby.
Hun har nok vist seg å være et verdifullt medlem av familien.
En eldre hunn kommer nærmere.
Endelig en kos.
Amma er endelig akseptert.
Hun kan hvile for første gang siden moren forsvant.
Tilbake i familiens omfavnelse.
Tilbake der hun hører hjemme.
Amma har funnet kjærligheten og varmen hun lette etter,
mens andre babyer står overfor en kald, ugjestmild verden helt fra begynnelsen.
For en liten keiserpingvin
er kuldegradene bare ett problem å takle.
Han har en lang vei foran seg
hvis han skal overleve i dette fiendtlige hjemmet.
Tekst: Anniken Einan