EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
I avsidesliggende Zambia
er en desperat leting i gang for elveflokkens mødre.
I natt ble hunnene angrepet av de invaderende nomadehannene,
og lille Minnie flyktet sammen med de eldre ungene.
Nå er de savnet.
Minnies mor har et dypt sår på skulderen,
men hennes umiddelbare tanker er for Minnies sikkerhet.
Ungene ligger lavt.
Alene er de svært sårbare.
Og en mektig hyene er på vei rett mot dem.
Minnie er mest utsatt.
Hun er mindre selvsikker enn de andre
og vil ikke ha en sjanse mot denne farlige fienden.
Men hjelpen er her.
Minnie er trygg for øyeblikket.
Men det kommer en tid når all ungdom må trå til,
samle sitt mot
og mestre ferdighetene de trenger for å nå voksen alder.
Den tiden har kommet for Minnie.
TRÅ TIL
Det er sommer i British Columbia på nordvestkysten av Stillehavet.
Gjemt blant de bratte fjordene
er denne rike villmarken et fristed for en av de største bjørnene på jorden.
Den mektige grizzlybjørnen.
Det er en travel tid for ett år gamle Spruce og moren hans.
De kom ut av hiet sitt for to måneder siden.
Og tenåringen må lære å finne mat før de går i hi igjen.
Men Spruce er ikke vant til hardt arbeid.
Han får fortsatt påfyll med fet melk.
Men i dag vil det endre seg.
Moren må forberede ham på et fremtidig liv alene.
Foreløpig er det rikelig med gress som tilbys.
Men Spruce er ikke så opptatt av grøntfôr.
Og all gomlingen er slitsomt for en liten bjørn.
Kanskje bare en liten dupp.
Det er ingen lovende start på hans reise til uavhengighet.
Forfrisket etter luren
leder moren ham på land for å lete etter noe litt saftigere.
Ved første øyekast ser det ikke så lovende ut.
Men det moren hans er ute etter, er begravde skatter.
Andre sultne bjørner har allerede begynt.
De graver etter muslinger,
små bløtdyr som gir mektig mat.
Forhåpentligvis vil Spruce vise litt mer entusiasme
for denne utfordringen.
Men trøbbel er på vei mot dem.
En stor hann.
Det er paringstid,
og han dreper unger for å kunne pare med hunnen.
Denne voldsomt beskyttende moren rykker ut umiddelbart.
Det er et modig trekk.
Hannen kan lett overmanne henne.
Én trussel har forsvunnet.
Men nå er lille Spruce helt alene.
Han forlater stranden i motsatt retning av moren.
Det er en manøver han kan komme til å angre på.
I Sentral-Afrika
tar den gjenforente elveflokken seg en pause midt i dagens hete.
Men ti måneder gamle Minnie sliter.
Hun er ikke selvsikker nok til å ta til seg mat
når familien hastig spiser et bytte.
Hun må være sterk og kjempe for sin del.
Akkurat nå sulter hun, med knapt nok energi til å bevege seg.
Hun må spise i dag.
Moren hennes er flokkens beste jeger, og hun er fast bestemt på å ta et bytte.
Datterens overlevelse avhenger av det.
Og en vannbukk hadde vært perfekt.
Hun har klart det.
Hun dekker sporene sine der hun dro byttet til et mer avsidesliggende sted.
Hun vil ikke at andre dyr skal finne det før hun kan hente Minnie.
Gribber sirkler allerede.
Flokken må være rask.
De eldre ungene ankommer først.
Hvis Minnie skal spise, må hun stå opp for seg selv.
Hun er den siste som ankommer, og det er ingen plass til henne.
Alle er mest interesserte i å få sitt.
Men denne gangen er Minnie bestemt.
Hun presser seg imellom for å komme til toppen.
Søsteren hennes kjefter på henne.
Men Minnie nekter å rikke seg.
Hun har endelig lært å stå på sitt.
Men Minnies utfordring er ikke over
hvis hun skal bli et mektig medlem av flokken.
Noen unge dyr nøler ikke med å trå til,
mens andre ikke kan vente.
I Atlanterhavet koser Kai, en ung tumler, seg med flokken.
Det er en sosial gjeng, og han vil gjerne bli en del av den.
Men som toåring
har han mye mer å lære før han er klar til å forlate moren.
De har kommet til bekkene og innløpene i South Carolina.
De er fulle av fisk som vandrer til havet for å gyte.
Kai har fanget fisk i det åpne havet,
men i disse grumsete, grunne elvemunningene
må flokken bruke en farlig teknikk.
De skal jakte på land.
Moren hans skal vise ham hvordan.
Med en annen delfin
skaper hun en bølge som er stor nok til å presse fisk opp på banken
der de er lettere mål.
Så strander de seg bevisst for å grafse til seg byttet sitt,
før de glir ned igjen.
Å sette seg fast på land er en alvorlig risiko.
Kais mor er ekspert.
Men nå er det hans tur.
Hun plasserer Kai i midten for å gi ham så mye hjelp som mulig.
Hun fikk tatt en.
Men Kai har ikke landet langt nok opp og går glipp av det.
Denne gangen må han komme høyere.
Men han har dratt for langt.
Den glatte gjørmen har reddet ham.
Å gjøre samme feil igjen kan være dødelig.
Men han må bare fortsette å prøve.
I vestlige Canada
har tenåringen Spruce forlatt stranden der han så moren sin sist.
Og nå er han villfaren.
Han burde prøve å finne henne.
Men det er slitsomt å vandre rundt.
Og Spruce kan ikke motstå enda en liten lur.
For moren hans er det ingen tid til å hvile.
Hun er svært klar over farene ungen hennes står overfor.
Og til slutt
ser hun ham.
Moren hans gir ikke opp å lære Spruce å grave etter muslinger.
Heldigvis er det ingen andre distraksjoner.
La leksjonen begynne.
Hvorfor bry seg når det er så mye lettere å bare ta mors rester?
Han må begynne å gjøre ting for seg selv.
Men Spruce liker snarveier.
Noen har allerede vært og tatt muslingene.
Det er bare én igjen.
Men å bøffe noen her og der er ikke nok for en bjørn som vokser.
Sultne Spruce kan ikke utsette det lenger.
Han må grave.
Endelig klarer han det helt alene.
Han har vist moren sin at han har det som kreves.
Han er en stor bjørn nå.
Vel, nesten.
I Zambias Luangwa-dal er Minnie i mye bedre form.
Nå som hun har spist godt, er hun full av liv.
Og det smitter over.
Familien er tilbake ved elven.
Det er favorittstedet deres.
Masse drikke med flott utsikt over territoriet deres.
Men ikke alle er glade for å se dem.
Luangwa-elven er hjem
til den tetteste bestanden av flodhester i verden.
Og disse hannene er nervøse.
De vil ikke at noen skal komme i nærheten.
Flokken er forsiktig.
Men den minste ungen må lære når den skal kjempe og når den skal flykte.
Minnie bestemmer seg for å stille seg mellom flodhestene og flokken.
Hun vil ikke bli herset med så lett lenger.
Men denne flodhesten er noe helt annet.
Å vise frem de skarpe tennene
er en aggressiv trussel.
Minnie er den første som tyder tegnene.
Og de andre følger henne.
Hun lærer å navigere vanskelighetene livet kaster etter henne.
Utvikle selvtilliten hun trenger for å lykkes.
Og med en sammensveiset familie som støtte, ser Minnies framtid lys ut.
I elvemunningene i South Carolina
lærer delfinen Kai en farlig måte å fiske på.
Og han må perfeksjonere teknikken eller risikere sin egen sikkerhet.
Flokken hans flytter seg noen km rundt hjørnet til et nytt sted.
Stranden er allerede full av ferske fiskere.
Og Kai ivrer etter å være med.
Moren hans sjekker at landingsstedet er klart.
Og så er de klare.
Kai har fortsatt vanskeligheter med å få til timingen.
Men moren hans vet at du må henge litt
for å få jekkpotten.
Kai ivrer etter å prøve igjen.
Denne gangen er det han som venter.
Hans første fangst.
Ved å lære av moren sin har han mestret det.
Og nå kan han ikke stanses.
Suksess for alle.
Kai har lært seg ferdighetene til å jakte på land
og har fått vist seg for moren.
Alle ville dyreunger står overfor en bratt læringskurve fra dag én.
Oddsen er ikke på deres side.
Fare lurer bak hver sving.
Men de fleste trenger ikke å slite alene.
Dedikerte foreldre gir alt for å hjelpe dem å overleve.
For å forberede dem så godt de kan på prøvelsene de må takle.
Og om disse ungene mestrer ferdighetene de har blitt lært…
…lærer å forsvare seg
og å slåss for seg selv,
har de gode muligheter til å nå voksenlivet.
Og en dag
starte sin egen familie.
Tekst: Anniken Einan