Hola. Jo soc, el Marco.
Últimament no he publicat gaire perquè estic treballant a full.
Faig feina per a la Madolyn Addison,
tota una llegenda única i irrepetible.
Potser ja no desfila per les passarel·les de moda, però continua atraient l'atenció.
Tothom et mira.
Com t'ho fas amb tothom que vol una foto amb tu?
La faig jo per buscar bona llum.
Igualment, deu ser cansat.
Persones que no coneixes envaint el teu espai, molestant-te…
Com jo, que no em coneixes i estic enviant el teu espai.
Soc una d'elles.
Disculpa.
Homes.
És famosa, és fabulosa i és aquí. Us he de deixar, adeu.
Hola, Marco.
Torna-ho a dir. És la meva frase preferida.
Tinc un concepte totalment nou per a la nova góndola.
- Apunta. - Punt per punt.
Pas 1: plafons LED professionals.
Pas 2: aplicació de canvi de look amb IA.
I pas 3: embalatge de cristall de Swarovski.
Per què de Swarovski?
Perquè és car.
Llavors, has reflexionat sobre la meva proposta?
Sí, Chad. La resposta continua sent un no.
No manipularé la meva cap perquè foti fora el Marco.
Hauries de fer-ho. És una mala influència per a ma mare i l'empresa.
La seva extravagància ens arruïnarà.
És molt jove. És la seva primera feina, deixa'l en pau.
Escolta,
també va ser la teva primera feina, no?
Sí, Chad, així és. Vaig entrar de segona ajudanta de la Madolyn.
Fins que va acomiadar la primera i et va ascendir.
Em pregunto si la història se sol repetir. Quantes guerres mundials hi ha hagut?
Hola, mama. Com va? Ja veig que bastant emocionada per alguna cosa.
LEDs, canvi de look amb IA i cristall de Swarovski.
Ah, ja. Totes les idees que em vas enviar al correu ahir a la nit.
No te l'han hackejat?
Estava inspirada i les durem a la pràctica, totes.
Ja, però és tot una mica car
i impossible.
Jo també soc cara i impossible.
Chad, et vaig fer director comercial. Així que jo creo i tu coordines.
És el que vam acordar.
I t'has mirat els materials per a la reunió d'avui amb Vendemiaire?
L'empresa que vol afluixar la mosca i canviar-nos la vida?
No, he estat massa ocupada creant.
Mama, tots tenim grans idees, però la veritat és que…
podem fer-les realitat,
però abans necessitem molta pasta.
I qui té la pasta?
Vendemiaire, així que mira els materials de la reunió i ho quadrarem tot.
És descafeïnat, Marco?
Mama, va. Els necessitem.
Hola. Llavors, tens Vendemiaire a les 11, dinar a les 12.30
i no em vols substituir pel Marco, oi?
- T'has tornat boja? - Jo vaig substituir la Jenna.
Et refereixes a la Jana?
És igual com es digués.
Jo era el Marco de llavors.
I si ell és el nou Venetia i jo soc la nova Josie?
O Jessa, com sigui.
Fa tres anys que treballo aquí sense cap ascens.
Això vol dir alguna cosa? S'ha acabat?
No hi ha ascensos a la vista, Venetia.
Ets conscient que tenim els llocs que tenim al despatx?
I l'acord amb Vendemiaire?
Si ens compren, podem ampliar el despatx.
Ho dubto molt.
I no et puc ascendir sense tenir algú que ocupi el teu lloc.
I ha de ser algú que estigui a la teva altura, tot s'ha de dir.
El Marco està a la meva altura.
Literalment, mira quins talons.
Li ensenyaré tot el que sé. Serà el nou jo.
Venetia!
Es deia Jaida.
Jaida.
Es deia Jaida.
BUFET D'ADVOCATS
Explica'm per què el gimnàs t'ho cobra si era una prova.
Perquè durava tres dies. Els gais i les mates…
I com és que costa 295 dòlars al mes?
Perquè tenen Kiehl's, aigua infusionada en menta i famosos.
I ¿com és que tu, Sr. Marco Mejia,
vas posar com a forma de pagament la meva targeta de crèdit?
Perquè havia perdut la meva.
- Et deixo, hi ha una fuita de gas. Perdó. - Mentider.
Ei!
Mira per on vas, hetero meu!
Què cal perquè em deixis de dir així?
No ho sé. Proves?
Com va anar el maquillatge?
Hosti, ho hauries d'haver vist. Vaig fer un discurs i vaig recuperar la feina.
Ets el millor.
M'ho podries haver dit.
Et vaig donar el meu mòbil, no?
Sí, és veritat…
He estat molt enfeinat.
No tant com per esperar-me i fer com si ens haguéssim trobat casualment.
No?
Jo això no ho faria mai.
Ho capto, ho capto.
T'agrada jugar.
D'acord, però, a mi,
m'agrada dir el que vull.
Però potser és que no saps el que vols.
O, pitjor encara,
potser tanta purpurina i glamur és només una distracció
i, en el fons,
et fa massa por dir les coses.
Aleshores,
com queda la cosa, Marco?
Què vols realment?
Que què vull realment?
Una mica d'aigua infusionada en menta.
Sona molt refrescant.
Pensa-t'ho.
Alguna paperera on pugui potar?
Vinga, va.
VENDEMIAIRE D'AQUÍ A UNA HORA ESTÀS DE CAMÍ?
Com?
- M'has sentit arribar? - No, la veritat.
I per què no t'ha fet por?
En ma vida he sentit por. No em fa por res.
- I les pel·lis de por? - Tampoc.
- I les muntanyes russes? - Tampoc.
Una dona blanca parlant de races?
No em fa por res. Tampoc tinc pessigolles.
Demostra-m'ho.
No distreguis els dissenyadors.
Han de retocar fotos, dissenyar anuncis i vectoritzar gràfics.
Sense ells, estaríem perduts.
Mare meva, li interesses.
- És hetero. - Qui ho diu?
Les lesbianes ens reconeixem i ella no ho és.
Què passa amb el Marco, eh?
Quan li demanaràs sortir? O és que et fa massa por?
No puc, ho va fer ell primer. Li toca moure fitxa.
I no hi ha límit de temps.
Mentida podrida.
Et fa por i sí que tens pessigolles.
Però que poc professional!
M'has dit que sorties per feina,
no per espiar un tio que vas conèixer en un Uber.
Va salvar les mostres! Li ho havia d'agrair
i enganyar-lo perquè em demanés sortir, cosa que no ha fet.
M'ha calat.
Em faré ros dels nervis.
Sí que deu ser important perquè facis una cosa tan bàsica.
Quan vaig entrar a l'Uber era el pitjor dia de ma vida.
Llavors, em va mirar, em va tocar la cama i em va dir que tot aniria bé.
Tia, i quina mà… Era tot múscul.
Per què no deixes de jugar i li demanes sortir?
Com? No! No puc fer això.
Espera, o sí?
No, però què…? No. On?
Ja t'ho faràs, però després de la feina.
No pots desatendre l'oficina si no hi soc, llevat que no t'importi la feina.
És clar que m'importa, però és igual. Estic aprenent i la Madolyn m'adora.
És l'únic que saps fer? Ser així no tindrà efecte sempre.
Si vols durar aquí, espavila,
perquè si la cagues, m'esquitxarà.
Cagar-la?
Cari, aspirem al triple platí. Prepara't per a aquest Teenage Dream.
I aquí tens les següents publicacions.
Fotos, carrusels, tuits, snaps, stories, al mòbil de xarxes,
en cua i programades.
Si et mors demà, ningú se n'assabentarà.
Tenim contingut molt bo preparat per quan passi això.
Així que tu ets la responsable que només publiqui fotos somrient amb rams de flors?
Vols dir que no surto bé somrient amb un ram de flors de temporada?
- Queda bonic i és coherent. - Tu podries fer-ho millor?
Sé que soc nou, però tinc molt més que una cara bonica.
Tinc una cara espatarrant i passo a les xarxes nit i dia.
Dona'm una setmana, petaré internet.
Et dono…
un dia.
Però vull sortir bé.
L'AlyssaDiu que bona sort i que vagis amb compte.
Literalment. Et puc empènyer per l'escala.
Qui és aquest?
Chad, he estat plantejant-me l'oferta de Vendemiaire…
Potser tens raó.
- Trobes que sí? - Sí.
És una inversió en el meu criteri i en el nostre futur financer.
Ho capto.
Que bé, perquè no serà gens fàcil.
Vendemiaire és la major marca de bellesa que ha existit mai.
Són sofisticats, van a matadegolla
i tenen el poder de salvar-nos o enfonsar-nos.
Serà un os dur de rosegar, així que…
esmola't les dents.
Ja ha arribat.
- "Ha"? - Ve una persona?
Mare meva.
És la Madolyn Addison, la supermodel!
Ma mare l'adorava. Es feia el seu pentinat i tot.
- Tu ets Vendemiaire? - No, soc una consultora.
M'han contractat per escalfar motors
i veure si val la pena l'acord.
"Mykynnleigh Williams."
- Com el President? - Com qui?
Mai hauria dit que Mykynnleigh s'escrivia així.
Té moltes cas i is greges.
I la resta de l'equip?
Ah, jo soc l'equip.
¿Vendemiaire envia una sola persona per negociar la compra
de tot el treball de la meva vida?
Sí, tampoc és tan difícil posar-li un preu.
Mykynnleigh,
vols que fem un tomb per les oficines?
Digues,
és la primera vegada que vens a Nova York?
Com ho ha sabut?
Intuïció.
Estic preocupat.
Ja no tens pis d'estiu a la platja gai?
No, però conec ma mare, i ja vol engegar a rodar l'acord
i, si ho fa, el Marco apareixerà fent-li palmes
i dient-li exactament el que vol sentir.
Si no el fem fora, l'acord està fumut i nosaltres també.
Sobreviurem.
Si tinguessis la més mínima idea de com va la cosa per dins…
Guarda-t'ho per a tu, d'acord?
No penso fotre el Marco, ni per tu ni per ningú.
És bon nano i, sense ell, no puc ascendir.
No t'ho prenguis malament, però deixa'l en pau.
No m'ho hauràs de repetir.
Marco!
Tens un segon?
Sí.
Vull saber què penses d'una cosa.
Guai.
Quina samarreta em quedo? La negra o la blava?
És difícil, jo és que soc més de tops.
És que eres tan graciós…
No m'estranya que ma mare faci cas de tot el que li dius.
Ja, per cert…
Espera, em preguntava
si podries fer que ma mare no descarrili en el tema de Vendemiaire.
És molt important que aquest tren arribi a bon port.
I com he de fer jo això?
Ja ho saps.
Rient i dient extravagàncies. El que tu fas.
Vols que la manipuli?
Per què em mires als ulls? Els abdominals els tinc a sota.
Citant una cançó de la Shania Twain, "això no m'impressiona gens".
El teu atractiu no et servirà per aconseguir el que vols amb mi.
La Madolyn em diu que sempre fas igual.
Perquè saps què tenim?
Confiança.
Ara, si no t'importa, he de crear contingut.
Eh? Com m'has sentit arribar? He fet menys soroll que un single de Rita Ora.
No me'n faràs mai una d'espontània.
Doncs en necessitem. Les usuàries han de veure com ets en realitat.
Estem a meitat d'una possible absorció.
No vull sorpreses.
Les espelmes del lavabo són perfumades?
Sí, duen el meu perfum preferit.
Quin malbaratament.
Som-hi?
Analfabeta.
Aquí davant a la dreta.
- El vestit me'l va fer Oleg Cassini. - Qui és Oleg Cassini?
Sí!
Esborra-la.
Madolyn Addison.
No puc deixar de repetir-ho. Quina vergonya.
És la persona més famosa que conec.
Que bé, no?
M'encanta Glamorous by Madolyn i trobo que a Vendemiaire els passarà igual.
Això per a ells són faves comptades.
I a vostè li agradarà formar part de la família Vendemiaire.
Aquí hi haurà pocs canvis.
Canvis?
En les absorcions empresarials sempre hi ha pocs canvis.
I quins serien?
Doncs no ho sé.
Només s'hi podrà consumir Pepsi i caldrà reciclar.
Reciclem des del primer dia.
Ah, i la junta directiva té l'última paraula en tot allò creatiu.
Mykynnleigh.
Aquí la directora creativa soc jo.
Totes les decisions les prenc jo i tinc l'última paraula.
I així serà, d'alguna manera.
Són els seus diners i volen tenir cert control, sap?
Baixa?
M'espero al següent.
Sé que sona estrany, però cedir no és tan dolent.
De fet, em penso que ho trobarà plaent i refrescant.
Perdona.
- Disculpa. - No podem seguir trobant-nos així.
Aquest matí no m'he presentat. Em dic James. James Crane.
Madolyn Addison.
Tot i que trobo que ja ho sabies.
Et sonarà ridícul, però coneixes la meva germana, la Jenny Crane.
Fèieu juntes literatura de primer, a Brown. Sempre en presumeix.
Jenny. Jennifer.
Com li va a la Jenny?
- No ets bona mentint, eh? - No ho duc a l'ADN.
Doncs si no tens cap reunió important ni cap cita,
poc probable sent la Madolyn Addison, què et sembla prendre alguna cosa?
Pel dia que he tingut, m'ho mereixo.
Al bar de l'hotel que han obert a Gramercy?
Ja tenen la carta de Perriers. Hi seré a les nou.
Una pregunta, sense més.
No voldràs agafar-me cabells per fer un altar, oi?
No. T'ha passat mai això?
Dues vegades.
Plans per a la nit?
Mirar el que he penjat de la Madolyn i preguntar-me per què no agrada.
A mi sí que m'agrada.
"El repte de fer postures"?
La vida t'ha donat llimones i tu has fet el sisè àlbum més negre de la Beyoncé.
Jo no soc la Beyoncé, ni tan sols la Kelly Rowland.
Soc un fracassat que no pot ni crear bon contingut.
Només soc bo en dues coses:
fer tombarelles amb talons i fer la pilota a la cap.
Has de deixar de pensar en el mòbil. Has anat mai a un Puta i Burra?
- M'han dit així. - És una festa al Hinkle Room.
És el millor lloc queer de Bushwick. Vine amb mi!
Una mica de safareig!
Deixa de pensar en el mòbil i deixa fer l'algoritme!
Puta i Burra.
Puta i Burra!
Nosaltres anem al Puta i Burra.
- Ah, sí? - Sí.
Així, per fi, podreu quedar.
La temàtica és 2003.
Cal anar esplèndides, però suposo que això no serà problema.
M'hi apunto.
De veritat fas tombarelles amb talons?
Emborratxa'm aquesta nit i veuràs.
Molt bé.
Així que vas a fer-te una copa amb un tio que has conegut en un ascensor?
- T'espero aquí. - Teddy, estàs en doble fila.
Com que et conec bastant bé, aquesta nit no t'allargaràs.
No li puc donar ni una oportunitat? És graciós i guapo, i m'adora.
El de l'altar també. Saps què?
No m'hi hauria de ficar.
Com? Si ets com el meu psicòleg, però a tu no et menteixo per impressionar-te.
Solta-ho, va.
Mai dones l'oportunitat.
Sempre hi trobes peròs, com al bilionari amb casa a The Hamptons.
Era a Westhampton.
Si vols ho gravo perquè et puguis escoltar després.
Sé que soc molt exigent en tot i quasi a tota hora.
Però puc cedir.
De fet, potser aviat he de cedir més del que mai havia pensat que ho faria.
No em tractis com una diva pretensiosa i inabastable
acostumada a sortir-se amb la seva i a controlar-ho tot.
No siguis ridícula, de pretensiosa no ho ets.
- Ja està el sopar. - No puc, m'he de preparar l'outfit.
Perdona?
¿El senyor Marco Mejia
no pot sopar un dia entre setmana perquè s'ha de preparar el què?
L'outfit.
Jo m'he de preparar l'outfit per a una festa, però la pregunta és:
- Per a què t'has preparat tu? - Per a res.
- Vas massa empolainada per a res. - He quedat amb un client.
Vas molt ben pentinada i t'has pintat els llavis.
T'has posat faixa?
Sí, és una cita, d'acord? Però…
- T'has tornat vermella. - Què dius?
Escolta, és una cita a casa seva.
No em quedaré a dormir i ja en saps prou.
Molt bé, doncs, si és una cita,
podries esforçar-t'hi una mica més.
És il·luminador.
Una mica aquí.
I aquí.
Una preciositat.
No t'esperaré despert.
Hola.
Hola!
Soc advocada.
Hola, soc jo, el Marco!
Avui us ensenyaré com preparar un outfit per tornar enrere en el temps.
Així que, vinga, skater boys i see-ya-later boys,
perquè aquesta nit serà la de My Chemical Romance.
Força a les metxes i als perfiladors d'ulls.
Tota la ciutat ha de parlar de nosaltres perquè som què?
Una preciositat.
Ara repetiu-ho.
Marco, cari.
Què fas aquí amb el populatxo?
Avui vens amb mi. L'única cosa recta que farem serà al bany.
És broma! Soc més de fer-me'n amb una clau.
Hola.
Gràcies.
HOLA, BELLESES
La teva arxienemiga de xarxes ha vingut amb un look difícil.
DEIXA DE SER POBRE
Però ho ha clavat.
Totalment.
Com està funcionant el contingut de la Madolyn?
No ho sé, perquè no ho he mirat.
Així m'agrada.
- Perquè… - Cal deixar fer l'algoritme.
Clinc, clinc, clinc!
Era l'any 2003.
Els joves lluïen ulleres de pasta i samarretes retro
i, durant un instant brillant, el Justin Timberlake va molar.
Enamoreu-vos bojament,
no deixeu de fer-ho i recordeu beure i deixar propina,
perquè estem a punt d'envair l'Iraq amb un fals pretext.
Vinga, va!
Hola! La meva reina del color favorita!
- Com estàs? Tens més maquillatge gratis? - Ai, mare!
Et presento li Dizmal Failure. Punxa al Puta i Burra cada dimarts.
Dizmal, el Marco fa feina amb mi a l'oficina de la Madolyn.
Toca'm la figa. M'encanta com vas.
Com vaig? Jo m'aixeco així.
Molt bé, Beyoncé. Porta'l la nit de drags.
T'agraden les drags, no?
M'encanten. Hi estic obsessionat.
Les teves tres preferides. Fora de les de RuPaul's Drag Race.
- A veure, ara no em venen al cap. - Vull una foto d'això.
- De què? - De la teva innocència.
Ja som amiguis, mai tornaràs a ser tan jove.
Ei, penya. Ja hem arribat.
- Hola! - Quina cua, però ja és igual.
M'ho he comprat a LTrainVintage.
Ah, m'agrada.
I el Ben va de Star Trek.
No vaig de Star Trek, sinó de Star Trek: Enterprise.
Una sèrie que feien a la tele quan? El 2003.
No era la temàtica?
- D'acord. - D'acord.
És veritat, no et fa por res.
Anem per cubates per a tothom.
Suposo que he fallat al repte.
- Com? - Perquè no…
No sé, les meves postures no lluiran gens.
Saps de què va d'això?
És clar, veig tot el que penges.
Fem feina junts, saps?
Com va el repte? Millor no m'ho diguis. Estic deixant fer l'algoritme.
Ho està petant. Almenys una publicació, la d'aquesta nit.
Com? No n'he fet cap aquesta nit.
Ja ho crec que sí.
No sé com la Madolyn t'ha deixat fer-ho. Surt tan natural i vulgar.
Gaga meva!
Avui t'he buscat a l'Instagram. Quina dona més ocupada.
Què t'ha semblat?
Ai, és que gairebé no ho miro mai. Ja ho fan els meus empleats.
Perdó, no volia parlar de feina.
Fem un tracte. Aquesta nit, fora mòbils.
Fet.
Qui necessita mòbil quan és amb una llegenda?
Sí, "llegenda", però no ho diguis gaire fort.
Així, què? Com és ser la Madolyn Addison?
- Doncs ara mateix tinc molt en dansa. - Sona bé.
L'empresa té l'oportunitat de créixer i expandir-se.
També sona bé.
Potser sí, però…
implica cedir el control a un altre.
Ah, i això no és bo?
No, és que m'agrada molt, molt, molt, controlar-ho tot.
Quan era model, no podia.
Tot eren palpaires, empentes de paparazzis i, al final, un compte enrere per l'edat.
Devia ser dur.
Ho va ser, però vaig perseverar i vaig sobreviure.
No només vas sobreviure, vas triomfar.
Perdona, disculpa.
Estic tan absorta en mi mateixa que ni t'he preguntat a què et dediques.
És bastant avorrit.
Avorrit fins a quin punt?
Tinc una empresa que fa vídeos corporatius per a grans empreses.
Sí que és avorrit.
Molt avorrit.
Totalment.
Tota la raó.
És greu?
És el pitjor que un anunci de suavitzant.
Has trencat la tercera norma de les seves xarxes: sempre guapa.
- I les dues primeres? - Sempre un somriure i flors.
No l'he publicada jo. Mireu l'hora. No era a l'oficina.
Hi havia el Chad.
Sap on guardem el mòbil de xarxes i m'ha malparlat de tu.
Ara hi entro i l'esborro.
Hi deu haver milions de captures de pantalla, no et servirà de res.
Li diré a la Madolyn que ha sigut el Chad.
Per quedar com un rabiós o un tarambana? De què et servirà?
Ets un zero a l'esquerra en una crisi de xarxes.
Només hi ha tres possibilitats.
1: un missatge de disculpa.
2: un Instagram Live plorant i sense maquillatge.
3: resoldre la crisi climàtica.
- Funcionaria? - Ni de conya.
M'ha recalcat que vol vendre l'empresa i que no vol sorpreses.
Ha de sortir perfecta.
I si això fot la venda?
Si et serveix d'ajuda, la Madolyn dona segones oportunitats.
- Ja és la segona. - Doncs t'acomiadarà definitivament.
No havia vist que era tant tard.
Gràcies per treure'm de casa i per una nit tan inesperada.
A tu per les històries. Aquesta ha estat memorable.
- Et puc fer una pregunta? - I tant.
Si la teva empresa de vídeos corporatius tingués comprador,
la vendries?
Hauria de sospesar els pros i els contres,
els diners, quin paper hi tindria i, sobretot, la llibertat creativa.
S'ha de sobreviure, però també s'ha de ser coherent amb un mateix.
Que no et donin l'esquena.
Aquí em quedo jo.
Queda't això també.
Ha anat gaire malament?
Duia una colònia inadequada? Ha begut el que no tocava?
Ha parlat quan no tocava?
M'ha fet reconnectar amb mi mateixa.
ENTRADA
Ei! Ja te'n vas?
Sí…
Se m'ha fotut la festa, suposo.
Deixa'm que t'acompanyi al tren. Soc oficial de la Flota Estel·lar.
Estaré bé, espero.
Estaràs espectacular.
De veritat, canviaràs el món.
Bona nit, Ben.
Ei, Marco!
Digues.
Ets una preciositat.
Ara repeteix-ho.
Què fas a casa? Inclús a mi em sembla d'hora!
O potser no m'importa perquè només soc la propietària.
Mama…
Ai, la meva paraula preferida! Què passa?
Aquell lloc fastigós al bufet ja l'han cobert?
Que t'han despatxat?
Segurament.
N'he fet una de ben grossa. Potser he fotut la venda de l'empresa.
Quan se n'adoni la cap, estic mort.
Què has fet?
Publicar una foto en què surt lletja. Presumptament.
I prou? Tant és, no?
No, és molt important. És model. La bellesa ho és tot.
Ensenya-me-la.
No està tan malament.
Jo en tinc de molt pitjors.
T'hi pots sentir identificat.
- Tu trobes? - Tothom fa cara de panoli alguna vegada.
Inclús la Madolyn Addison.
No està malament, és atrevida.
Ja, suposo que tot depèn de com ho miris.
O de no cagar-te en tot, que és la teva especialitat.
Ja sé com arreglar-ho.
Sempre he volgut ser influencer, però ara m'ha arribat l'oportunitat.
Espera!
Com t'ha anat a tu?
L'il·luminador ha ajudat.
Bon dia, Madolyn.
Et puc dir que avui estàs impressionant?
Si vols sentir-te segura, has de mostrar-te igual.
No has entrat a les xarxes encara, veritat?
No. Per què?
Per res. Per res en especial.
Chad, he pres una decisió.
No canviarem la góndola.
Fora LEDs, canvis de look digitals i cristall de Swarovski.
I això?
Mama, per fi ho has entès, per fi.
I no vendrem l'empresa a Vendemiaire.
Saps que vull que creixem i ens expandim,
però no si això implica cedir el control creatiu.
- Veritat, Marco? - Sí.
- Però les vendes no són bones. - Doncs ja les revertirem.
Sempre ho hem fet i ho farem.
És graciós fins a quin punt confies en Marco.
Quan així és com et veu ell.
¿Has publicat…
això?
Sí, ho he publicat.
Ets una preciositat, però la gent també ha de veure aquesta part de tu.
Sé que a tu el que t'agrada és posar i triomfar,
però aquesta foto és or.
Ha agradat a molta gent i l'ha comentada la Michelle Obama.
La Michelle Obama? Dona'm això.
Et vaig dir que esborressis la foto.
Has actuat d'amagat de mi.
Ho sé, i no està bé. T'ho hauria d'haver dit de primeres.
Et juro que no tornarà a passar.
Em puc assegurar que no torni a passar, Marco.
La confiança és fràgil.
No hauries d'haver-te interposat.
I tu no hauries d'haver tornat la negra.
S'ha posat de moda.
Ho he escoltat tot.
Sé que he d'espavilar, però acabo de sortir airós d'un problema, així que…
Acabes de fer sentir bé la Madolyn per una cosa que no pot controlar.
Sens dubte, ets el nou jo.
Jo els cafès i tu el telèfon?
Fet.
- No pots anul·lar la venda a Vendemiaire. - Això no és Glamorous by Chad.
Si no ens compra Vendemiaire, serem Glamorous by ningú.
Ho vas intentar i no va funcionar? Almenys vas provar.
No, és que no ho vaig intentar.
No li vaig dir de sortir ni que em sembla guapo.
Ho vaig intentar, però…
No vaig poder.
Per què?
Perquè em va fer por.
Com veus, les vendes no s'han estancat, sinó que cauen en picat
i, en el saldo, no tenim una sagnia,
sinó una hemorràgia.
Chad…
Per què has tardat tant a dir-m'ho, eh?
Trobava que ho podia resoldre jo. Volia fer-ho sense preocupar-te.
Volia fer-me l'heroi i arreglar-ho tot per deixar-te a tu la creativitat.
No tenim més opcions: o venem o ho perdem tot.
Hola, hola, família glamurosa!
Perdona, no pots entrar així.
Sí, sí que pot. T'importa tancar la porta, Venetia?
Molt bé, endevineu qui soc?
Ets ma mare!
Exacte! M'encanta la foto.
L'ha comentada la Michelle Obama.
Li puc dir que és molt atrevida?
Soc molt atrevida, sí.
Sembla que algú ja ha tastat la Gran Poma.
M'he fet el primer tros de pizza novaiorquesa a la cadena Sbarro.
I he anat a Broadway a veure…
Com es deia? STOMP.
I també he portat el més novaiorquès de tot.
Un crònut.
- Els fan a Dominick Ansel. - És Dominique.
No passa res. Agafa el crònut, si us plau.
Per Vendemiaire i Glamorous by Madolyn,
un matrimoni de luxes i dolços.
Ai, no vull ser avariciosa.
Tranquil·la, n'he dut més.
De res, que tingui un bon dia.
- Hola. - Hola.
Em recordo de tu.
I jo de tu. Com et deies?
Peter? No, Porter.
Preston.
Parker, però ja ho sabies.
Que estrany trobar-te així de sobte.
Ja, potser estava esperant que giressis la cantonada.
Et sona?
No em sona aquesta sensació. No em sona aquest sentiment.
I doncs? Ja està?
Trobes que aquest glamur és només una distracció?
Trobo que no ets tan segur com sembles.
Però et diré un secret:
ningú ho és.
Potser tens raó, però sí que sé el que vull.
Doncs jo no ho sé si no m'ho dius.
- Què fas la setmana que ve? - Bon inici.
- Potser podem quedar. - Potser només?
Vull quedar amb tu per prendre alguna cosa o una cita, és igual. Quedem.
Fet.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres