‎Bună! Sunt eu, Marco.
‎Scuze că n-am postat mult, ‎dar acum am o slujbă.
‎Lucrez pentru însăși Madolyn Addison,
‎o legendă rară, în toată regula.
‎Poate că nu mai defilează pe podium, ‎dar trăiește în lumina reflectoarelor.
‎Atragi multe priviri.
‎- Cum faci față tuturor care vor poze? ‎- Le fac eu, ca să fie bună lumina.
‎Totuși, cred că e epuizant.
‎Oameni pe care nu-i cunoști, ‎în spațiul tău, care te sâcâie…
‎Așa-s eu acum, nu? ‎Nu mă cunoști. Sunt în spațiul tău.
‎Sunt ca ei.
‎Scuze.
‎Bărbații…
‎E celebră, e fenomenală și e aici. ‎Trebuie să închid. Pa!
‎Bună, Marco!
‎Mai spune-l o dată. ‎E cuvântul meu preferat.
‎Am un concept nou ‎pentru următoarea recenzie pe gondolă.
‎- Notează. ‎- Fiecare cuvânt!
‎Pasul unu, panouri LED profesioniste.
‎Pasul doi, o aplicație automată ‎de înfrumusețare.
‎Și, pasul trei, ‎ambalaje cu cristale Swarovski.
‎De ce Swarovski?
‎Sunt scumpe.
‎Te-ai mai gândit la propunerea mea?
‎Da, Chad. Răspunsul e tot nu.
‎N-o să-l concediez pe Marco ‎fără știrea șefei.
‎Ar trebui. E o influență rea ‎asupra mamei mele și a companiei.
‎O să ne falimenteze la cât o pupă în fund.
‎E doar un puști. ‎E prima lui slujbă. Lasă-l în pace.
‎Asta n-a fost cumva și prima ta slujbă?
‎Ba da, Chad. Am fost angajată ‎ca a doua asistentă a lui Madolyn.
‎Până și-a concediat prima asistentă ‎și te-a promovat.
‎Mă întreb dacă istoria se repetă vreodată. ‎Spune-mi, câte războaie mondiale au fost?
‎Bună, mamă! Ce faci? ‎Pari foarte entuziasmată de ceva.
‎LED-uri, înfrumusețare artificială, ‎cristale Swarovski.
‎Bine. Da, toate ideile pe care ‎mi le-ai trimis aseară. Deci…
‎- Nu te-au spart hackerii? ‎- M-au inspirat. Și facem toate astea.
‎Doar că e puțin cam scump. Și imposibil.
‎Și eu sunt scumpă și imposibilă.
‎Chad, te-am făcut director de vânzări ‎ca eu să creez, iar tu să facilitezi.
‎Așa ne-am înțeles.
‎Te-ai uitat pe materialele ‎pentru ședința de azi cu Vendemiaire?
‎E firma care vrea să aducă bani ‎și să ne schimbe viața.
‎Nu. Eram prea ocupată să creez.
‎Mamă, știu că toți avem idei mărețe, ‎dar adevărul e că…
‎le putem pune în practică.
‎Dar întâi ne trebuie o sumă mare de bani. ‎Și cine are banii? Vendemiaire!
‎Revizuiește materialele pentru ședință ‎și vorbim mai târziu.
‎E decofeinizată, Marco?
‎Mamă, ne trebuie asta.
‎Ai ședința cu Vendemiaire la 11:00, ‎prânzul la 12:30,
‎iar Marco nu e aici să mă înlocuiască, nu?
‎- Ai înnebunit? ‎- M-ai angajat în locul Jennei.
‎- Al Janei, vrei să zici. ‎- Sau cum o chema-o.
‎Am fost și eu ca Marco.
‎Dacă el e noua Venetia ‎și eu sunt noua Josie?
‎Sau Jessa, mă rog.
‎Sunt aici de trei ani fără o promovare.
‎Asta înseamnă ceva? Sunt terminată?
‎Nimeni nu e promovat, Venetia.
‎Îți dai seama că avem ‎puține locuri la masă?
‎Și afacerea cu Vendemiaire?
‎- Dacă vindem, poate luăm o masă mai mare. ‎- Nu neapărat.
‎Și nu te pot promova ‎dacă nu-ți ia cineva locul.
‎E greu să ți se calce pe urme, ‎trebuie să recunosc.
‎Marco îmi poate călca pe urme. ‎La propriu! Măsoară-i tocurile.
‎O să-l învăț tot ce știu. ‎O să-l transform în clona mea.
‎Venetia!
‎O chema Jaida.
‎Jaida…
‎Era Jaida.
‎CABINETE AVOCATURĂ
‎Explică-mi de ce sala asta ‎nu-ți anulează proba gratuită.
‎Trecuseră trei zile. ‎Sunt gay. Nu știu mate.
‎De ce costă 295 de dolari pe lună?
‎Pentru că au Kiehl's, ‎apă cu mentă și vedete.
‎Atunci explică-mi, dle Marco Mejia,
‎de ce tu, fiul meu, ai plătit ‎cu cardul meu, al mamei tale.
‎Pentru că mi-am pierdut cardul.
‎Trebuie să închid. ‎E scurgere de gaze. Murim.
‎Alo! Uită-te pe unde mergi, ‎heterosexualule!
‎Ce vrei ca să nu-mi mai spui așa?
‎Nu știu. Dovezi?
‎Cum a mers cu machiajul?
‎Trebuia să fi fost acolo. ‎Am ținut un discurs. Mi-am salvat slujba.
‎Chiar ești cel mai tare.
‎Trebuia să-mi spui. ‎Ți-am dat numărul meu, nu?
‎Da, mi l-ai dat, dar am fost ‎foarte ocupat cu noua slujbă.
‎Nu cât să mă aștepți și să te prefaci ‎că ne-am întâlnit întâmplător.
‎- Nu? ‎- N-aș face asta niciodată.
‎Nu, înțeleg. Îți place să te joci. ‎Mi se pare corect.
‎Mie?
‎Îmi place să cer ce vreau.
‎Dar poate că tu nu știi ce vrei.
‎Sau, mai rău, poate că tot sclipiciul ăsta ‎e doar o diversiune.
‎Și, în adâncul sufletului…
‎ți-e prea frică să întrebi.
‎Ce alegi, Marco? Ce vrei cu adevărat?
‎Ce vreau cu adevărat?
‎Niște apă cu mentă. ‎Pare foarte răcoritoare.
‎Gândește-te.
‎E vreun coș de gunoi ‎în care să pot vomita?
‎Da…
‎VENDEMIAIRE E PESTE O ORĂ
‎EȘTI PE DRUM?
‎- Ce? M-ai auzit venind? ‎- Nu.
‎De ce nu te-ai speriat?
‎Nu mi-a fost frică vreodată de nimic.
‎- Nici de filme de groază? ‎- Nu.
‎- Montagnes russes? ‎- Nu.
‎- O femeie albă care vorbește despre rasă? ‎- Nu mă sperie nimic. Nici nu mă gâdil.
‎Dovedește!
‎Nu ne mai distrage designerii!
‎Au poze de retușat, ‎reclame de proiectat, grafică de animat.
‎Am fi pierduți fără ei.
‎Doamne! Te place.
‎- E hetero. ‎- Cine zice?
‎Lesbienele se cunosc între ele. ‎Nu e pe listă.
‎Și Marco? Când îl inviți în oraș? ‎Sau ți-e frică?
‎Nu pot. El m-a invitat primul. ‎E rândul lui. Și nu sunt contratimp.
‎Mănânci rahat. Ești speriat și te gâdili.
‎Asta e lipsă de profesionalism!
‎Ai zis că trebuie să cobori la muncă, ‎nu să ataci un tip întâlnit în Uber.
‎Ne-a păstrat mostrele. ‎Trebuia să-i mulțumesc.
‎Și să-l păcălesc să mă invite în oraș, ‎dar n-a mers.
‎M-a citit imediat.
‎Sunt atât de șocată, ‎încât poate mă fac blondă.
‎E un bărbat pe cinste, ‎dacă faci ceva atât de banal.
‎Când am urcat în Uberul lui, ‎aveam cea mai proastă zi.
‎Apoi m-a privit, mi-a pus mâna ‎pe picior și a zis că totul va fi bine.
‎Și mâna aia? Era puternică.
‎De ce nu lași jocurile ‎și-l inviți în oraș?
‎Ce? Nu! Nu pot.
‎- Stai. Pot? Nu. Ce? Unde? ‎- O să vezi tu. După ce-ți faci treaba.
‎Nu poți pleca de la birou ‎în lipsa mea dacă ții la cariera ta.
‎Sigur că țin la ea! Dar ce contează? ‎Încă învăț. Madolyn mă iubește.
‎Doar atât poți? ‎Nu poți fi partizanul ei la nesfârșit.
‎Dacă vrei să reziști, ia atitudine.
‎- Dacă tu eșuezi, eșuez și eu. ‎- Să eșuez?
‎O să ajungem la trei discuri de platină, ‎ca piesa „Teenage Dream”.
‎Astea-s următoarele tale postări.
‎Sunt poze, mesaje, instantanee și povești ‎deja programate să fie postate.
‎Poți muri mâine și nimeni n-ar ști.
‎Avem un material foarte bun ‎pregătit și pentru asta.
‎Deci tu ești motivul pentru care postează ‎doar poze cu ea ținând flori și râzând?
‎Adică nu-mi stă bine ‎cu flori de sezon și râzând?
‎- E drăguț și consecvent. ‎- Te crezi mai breaz?
‎Știu că sunt nou aici, ‎dar sunt mai mult decât o față drăguță.
‎Sunt o față superbă ‎care mănâncă pe pâine rețelele sociale.
‎Dacă-mi dai o săptămână, ‎rup gura internetului.
‎Îți dau o zi.
‎Să nu mă faci de râs.
‎Alyssa îți urează succes și să ai grijă.
‎La propriu. Te împing pe scări.
‎Cine e?
‎Chad, m-am gândit ‎la oferta Vendemiaire și…
‎poate ai dreptate.
‎- Poate am? ‎- Da.
‎E o investiție în viziunea mea ‎și în viitorul nostru financiar.
‎- Înțeleg. ‎- Bine, pentru că nu va fi ușor.
‎Vendemiaire e ‎cea mai mare firmă de cosmetice.
‎Sunt sofisticați. Sunt nemiloși. ‎Și au puterea de a ne ridica sau distruge.
‎Va fi un balet delicat și periculos, ‎așa că pregătește-te de dans!
‎Ea e aici.
‎- „Ea”? ‎- Nu „ei”?
‎Dumnezeule! E Madolyn Addison, ‎un supermodel adevărat!
‎Mama te idolatriza. ‎Avea tunsoarea ta și toate cele.
‎- Ești de la Vendemiaire? ‎- Nu, sunt consultantă.
‎Vendemiaire m-a angajat să-mi fac o idee ‎dacă merită înțelegerea.
‎Mykynnleigh Williams.
‎- Ca președintele? ‎- Cine?
‎N-aș fi zis că așa se scrie Mykynnleigh. ‎O combinație neașteptată de „K” și „Y”.
‎- Unde e restul echipei, Mykynnleigh? ‎- Eu sunt echipa.
‎Vendemiaire a trimis un singur om ‎să negocieze
‎achiziționarea operei mele de-o viață?
‎Sigur! Nu e greu să stabilești ‎cât valorezi.
‎Mykynnleigh, vrei să facem un tur ‎al birourilor mele?
‎Și spune-mi. ‎Ești pentru prima dată în New York?
‎- Cum ai ghicit? ‎- Am avut un presentiment.
‎- Sunt îngrijorat. ‎- Pentru casa închiriată pe insula Fire?
‎Nu. O cunosc pe mama. ‎Abia așteaptă să anuleze înțelegerea.
‎Iar Marco va fi acolo s-o vrăjească ‎și să-i spună fix ce vrea să audă.
‎Dacă nu scăpăm de el, ‎înțelegerea pică și la fel și noi.
‎Vom supraviețui.
‎Dacă ai ști cum funcționează ‎locul ăsta în culise…
‎Păstrează-te pentru tabele, bine?
‎Nu-l distrug pe Marco ‎pentru tine sau altcineva.
‎E băiat bun și șansa mea la promovare. ‎Deci, cu tot respectul, lasă-l în pace.
‎Nu-mi spune de două ori.
‎Marco! Ai o secundă?
‎- Da. ‎- Am nevoie de părerea ta.
‎Bine.
‎Ce maiou să păstrez? ‎Pe cel negru sau pe cel bleumarin?
‎Greu de spus. ‎Mie-mi plac mai mult bluzele scurte.
‎Ce companie plăcută ești!
‎Nu-i de mirare ‎că mama ascultă tot ce-i spui.
‎Da. Apropo de asta…
‎Mă întrebam dacă ai putea s-o ții în frâu ‎pe mama cu afacerea Vendemiaire.
‎E foarte important ‎să se întâmple treaba asta.
‎- Cum să fac asta? ‎- Știi tu…
‎Râzi și gâdilă-i orgoliul. Fă-ți numărul.
‎Vrei s-o manipulez.
‎De ce te uiți în ochii mei? ‎Abdomenul meu e aici.
‎S-o cheme cineva pe Shania, ‎pentru că nu-s prea impresionat.
‎Nu te poți folosi de înfățișarea ta ‎ca să obții ce vrei.
‎Ceea ce Madolyn mi-a spus că faci mereu.
‎Pentru că suntem cum? Apropiați.
‎Scuză-mă, dar am de gestionat ‎niște conținut.
‎Cum m-ai auzit? Am fost mai tăcut ‎decât o melodie de la Rita Ora.
‎N-o să mă prinzi niciodată degajată.
‎Avem nevoie de degajare. ‎Clienții trebuie să te vadă așa cum ești.
‎Suntem în mijlocul ‎unei posibile achiziții.
‎Fără surprize!
‎- Lumânările din baie sunt parfumate? ‎- Da, au aroma mea preferată.
‎Ce risipă!
‎Mergem?
‎Filistinule!
‎Aici, la dreapta.
‎- Rochia e creația lui Oleg Cassini. ‎- Cine e Oleg Cassini?
‎Da!
‎Șterge-o!
‎Madolyn Addison!
‎Îmi tot vine să-ți zic numele. ‎Mi-e rușine.
‎Ești cea mai faimoasă din câte știu.
‎- Nu-i așa că e special? ‎- Și-mi place Glamorous by Madolyn.
‎Și cred că și Vendemiaire o să te placă. ‎E o alegere evidentă pentru ei.
‎Și cred că o să-ți placă să intri ‎în familia Vendemiaire.
‎Nu se va schimba mai nimic pe aici.
‎- „Schimba”? ‎- E o achiziție.
‎Mereu se fac mici schimbări.
‎Și care sunt?
‎Nu știu.
‎Frigiderul o să aibă doar Pepsi ‎și veți recicla.
‎Am reciclat de la început.
‎Iar acționarii au ‎ultimul cuvânt asupra creației.
‎Mykynnleigh…
‎Eu sunt directoarea de creație aici. ‎Eu aleg totul. Am ultimul cuvânt.
‎Și îl vei mai avea. Oarecum.
‎Sunt banii lor. ‎Și ei vor un pic de control, nu-i așa?
‎- Vii? ‎- Îl iau pe următorul.
‎Știu că pare mult, ‎dar compromisul nu e așa rău.
‎De fapt, cred că ți se va părea delicios ‎și reconfortant.
‎Scuze.
‎- Pardon. ‎- Trebuie să nu ne mai întâlnim așa.
‎N-am apucat să mă prezint azi-dimineață. ‎Sunt James. James Crane.
‎Madolyn Addison. ‎Dar ceva îmi spune că știai deja asta.
‎Avem o cunoștință comună. ‎Jenny Crane, sora mea.
‎Ați fost în primul an la Litere, la Brown. ‎Se laudă mereu cu asta.
‎Jenny! Jennifer!
‎Ce mai face Jenny?
‎- Nu prea știi să minți. ‎- Nu am minciuna în ADN.
‎Dacă nu ai o întâlnire importantă ‎sau o întâlnire,
‎ceea ce sigur ai, ești Madolyn Addison, ‎ce-ar fi să bem ceva?
‎La ce zi am avut, merit ceva de băut.
‎Ce zici de barul de la hotelul nou ‎din Gramercy?
‎Tocmai a ajuns pe lista Perrier. ‎Ajung acolo la 21:00.
‎Am o mică întrebare.
‎Nu-mi strângi părul ‎ca să faci un altar, nu?
‎Nu. De ce, ți s-a întâmplat?
‎De două ori.
‎Ai planuri diseară?
‎Mă uit la conținutul meu cu Madolyn ‎și mă întreb de ce nu-i place nimănui.
‎Mie îmi place. „Provocarea pozelor”?
‎Din nimic, ai făcut ceva precum al șaselea ‎album al lui Beyoncé, cel mai negru!
‎Nu sunt Beyoncé. ‎Nici măcar nu sunt Kelly Rowland.
‎Sunt doar un ratat care nu știe ‎să creeze conținut bun.
‎Știu doar două lucruri: să fac roata ‎pe tocuri și să-mi pup șefa în fund.
‎Nu te mai gândi la telefon. ‎Ai fost la Târfă Proastă?
‎- Mi s-a spus așa. ‎- E o petrecere la Hinkle Room.
‎E cel mai bun loc pentru gay din Bushwick. ‎Hai și tu!
‎Hai la o ieșeală!
‎Renunță la telefon. ‎Lasă algoritmul să-și facă treaba.
‎Târfă Proastă!
‎- Târfă Proastă! ‎- Mergem la Târfă Proastă!
‎- Mergem? ‎- Da, mergem.
‎În sfârșit, puteți ieși împreună.
‎Tema e „2003”.
‎Privirile feroce sunt musai, ‎dar nu cred că va fi o problemă.
‎Mă bag.
‎- Chiar poți face roata pe tocuri? ‎- Îmbătați-mă și veți afla.
‎Bine…
‎O să bei ceva cu un tip ‎pe care l-ai cunoscut în lift?
‎- Te aștept aici. ‎- Ai parcat neregulamentar.
‎Dacă te cunosc, și te cunosc, ‎nu va fi o noapte lungă.
‎Să nu-i dau tipului o șansă?
‎- E amuzant, drăguț și mă adoră. ‎- Ca tipul cu altarul părului.
‎Știi ce? Ar trebui să stau în banca mea.
‎E, na! Ești ca psihologul meu, ‎doar că nu mint ca să te impresionez.
‎Spune ce ai de spus.
‎Nu dai șanse nimănui. ‎Mereu vezi ceva greșit.
‎- Chiar și la miliardarul din Hamptons. ‎- Din Westhampton.
‎Pot înregistra și asculta, ‎ca să auzi și tu.
‎Știu că am standarde înalte mai mereu, ‎dar pot face compromisuri.
‎În curând, va trebui să fac ‎mai multe compromisuri decât credeam.
‎Nu mă considera o divă snoabă, ‎ruptă de realitate,
‎obișnuită să i se facă pe plac ‎și să aibă controlul.
‎Nu fi ridicolă. Nu ești snoabă.
‎- A venit cina. ‎- Sunt ocupat. Trebuie să mă aranjez.
‎Pardon!
‎Tu, dle Marco Mejia, ‎ești prea ocupat pentru cină
‎pentru că trebuie să ce?
‎Să mă aranjez.
‎Mă aranjez pentru o petrecere.
‎Dar întrebarea e: ‎tu pentru ce te aranjezi?
‎- Nimic. ‎- Ești prea aranjată ca să fie nimic.
‎- Mă văd cu un client. ‎- Părul e aranjat, buzele sunt rujate.
‎- Și porți lenjerie SPANX? ‎- Bine! E o întâlnire, da?
‎- Doamne! Te-ai înroșit. ‎- Ba nu.
‎Ascultă. Am întâlnire la el acasă.
‎Nu rămân la el și asta e tot ce îți spun.
‎Dacă e o întâlnire, ‎ai putea să te străduiești mai mult.
‎E doar pudră.
‎Aici și aici…
‎Superb!
‎Nu te aștept.
‎Bună!
‎Bună! Sunt avocată.
‎Bună! Sunt eu, Marco, ‎și în seara asta vă voi arăta
‎cum să vă aranjați ‎ca să dați timpul înapoi.
‎Poftiți, băieți cu skateboarduri ‎și care fug,
‎pentru că în seara asta vom readuce ‎chimia în Chemical Romance!
‎Ne vom face șuvițe, ‎ne vom da cu dermatograf
‎și vom amuți orașul, pentru că suntem cum?
‎Frumoși. Repetați!
‎Marco, dragule!
‎Ce faci aici cu plebeii?
‎Ești cu mine. ‎Stăm la coadă doar să ne drogăm în baie.
‎Glumesc! Prefer să trag prafuri ‎de pe cheie.
‎Bună! Mulțumesc.
‎BUNĂ, FRUMUSEȚE!
‎Dușmana ta de pe rețelele sociale a decis ‎să vină cu un look suspect.
‎NU MAI FIȚI SĂRACI
‎- Totuși, a nimerit tema. ‎- Așa e.
‎Câte vizualizări are ‎conținutul tău cu Madolyn?
‎- Nu știu, pentru că nu m-am uitat. ‎- Ai răspuns corect.
‎- De ce? ‎- Las algoritmul să-și facă treaba.
‎Bingo!
‎Era anul 2003.
‎Copiii purtau ochelari mari ‎și tricouri vintage.
‎Și, pentru o perioadă scurtă, ‎Justin Timberlake a fost destul de tare.
‎Îndrăgostiți-vă nebunește, ‎iubiți nebunește și nu uitați să beți,
‎pentru că urmează să invadăm Irakul ‎sub pretexte false.
‎Să mergem!
‎Bună, regina mea de culoare preferată! ‎Ce faci? Ai nevoie de ceva?
‎- Ai farduri gratis? ‎- Doamne!
‎Marco, el e Dizmal Failure. ‎promotorul de la Târfa Proastă.
‎Dizmal, el e Marco. ‎Suntem colegi la Madolyn.
‎- Măi să fie! Ador lookul tău. ‎- Care look? Așa m-am trezit.
‎Gata, Beyoncé! ‎Adu-l înapoi la seara travestiților.
‎- Îți place travestiul? ‎- Doamne, îl ador! Sunt obsedat.
‎Care-s preferații tăi ‎și n-au fost la ‎RuPaul's Drag Race?
‎- Știu câțiva, dar am un lapsus. ‎- Stai. Am nevoie de o poză.
‎- Cu ce? ‎- Cu inocența ta.
‎Acum, că suntem prieteni, ‎nu vei mai fi la fel.
‎Am ajuns și noi!
‎- Bună! ‎- E nasol la coadă. În sfârșit…
‎- Am luat asta din LTrainVintage. ‎- Bine. Îmi place.
‎Și Ben e îmbrăcat ca în‎ Star Trek.
‎Nu ‎Star Trek! ‎Sunt din ‎Star Trek: Enterprise.
‎Un serial care se difuza când? În 2003.
‎- Sau nu asta era tema? ‎- Bine. Bine.
‎- Chiar nu te sperii. ‎- Hai să le aducem tuturor de băut!
‎Cred că am eșuat la proba asta.
‎Pentru că n-am pozat deloc.
‎- Știai despre asta? ‎- Normal! Îți urmăresc tot conținutul.
‎- Doar suntem colegi. Nu-i așa? ‎- Cum merge proba?
‎De fapt, nu-mi spune. ‎Las algoritmul să lucreze.
‎Are succes. Cel puțin o postare, ‎cea din seara asta.
‎Stai, n-am postat nimic.
‎Ba da! Nu pot să cred ‎că ți-a dat voie Madolyn!
‎E real și scârbos.
‎Vai de Gaga mea!
‎Te-am căutat pe Instagram azi. ‎Ești o doamnă ocupată.
‎E bun? Intru rar pe el. ‎Se ocupă angajații mei.
‎Îmi pare rău. Te puneam la muncă. ‎Să facem un târg! Fără telefoane.
‎- S-a făcut! ‎- Nu vreau telefon. Sunt cu o legendă.
‎N-aș zice că-s o legendă. Cu voce tare.
‎Cum e să fii Madolyn Addison?
‎- Acum se întâmplă multe. ‎- Sună bine.
‎Compania mea are ocazia ‎să crească și să se extindă.
‎Și asta sună bine.
‎Ar putea fi, dar…
‎ar însemna să-i las altcuiva controlul.
‎- Și asta nu e bine? ‎- Nu.
‎Îmi place foarte mult să dețin controlul. ‎Când eram fotomodel, n-am avut deloc.
‎Vedeam doar paparazzi insistenți ‎și, în cele din urmă, un ceas care ticăia.
‎Cred că a fost greu.
‎A fost. Dar am perseverat ‎și am supraviețuit.
‎Nu doar ai supraviețuit. Ai triumfat.
‎Iartă-mă! Sunt atât de narcisistă! ‎Nici nu te-am întrebat cu ce te ocupi.
‎- E destul de plictisitor. ‎- Haide! Cât de plictisitor?
‎Am o companie de film industrial ‎pentru clienți corporatiști.
‎E plictisitor.
‎E foarte plictisitor.
‎Este. Nu te contrazic.
‎E rău?
‎Mai rău decât o emisiune de pe Hallmark!
‎Ai încălcat a treia regulă, ‎să fie mereu drăguță.
‎- Care-s primele două? ‎- Mereu râs și mereu flori.
‎Nici n-am postat-o eu. Uită-te la timp! ‎Nu eram la birou!
‎Chad a fost.
‎Știe unde ținem telefonul ‎cu rețelele sociale și are ceva cu tine.
‎O să mă conectez și o s-o șterg.
‎I s-au făcut capturi de ecran ‎în toată lumea.
‎N-o să ajute.
‎O să-i spun lui Madolyn că Chad a făcut-o.
‎Și ce? O să suni meschin? ‎Sau nebun? Cu ce o să ajute asta?
‎Ești focarul unei crize de imagine.
‎Ai doar trei variante.
‎Unu, o postare cu scuze.
‎Doi, o cădere nervoasă cu lacrimi ‎pe Instagram Live.
‎Trei, rezolvi criza climatică.
‎- Va funcționa? ‎- Nu.
‎Mi-a amintit că vrea să vândă firma.
‎Mi-a spus să nu-i fac surprize ‎și să arate bine.
‎Dacă am stricat vânzarea?
‎Dacă ajută, Madolyn crede în a doua șansă.
‎- Deja am primit a doua șansă. ‎- Atunci ești concediat.
‎Nu știam că e așa târziu.
‎Mersi că m-ai scos ‎și pentru seara neașteptată!
‎Mulțumesc pentru povești. ‎Asta e de memorat.
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Sigur.
‎Dacă firma ta de film industrial ‎ar avea cumpărător…
‎ai accepta?
‎Ar trebui să cântăresc lucrurile.
‎Banii, noul meu rol, dar, mai important, ‎libertatea mea creativă.
‎Trebuie să supraviețuiești, ‎dar să fii și mulțumită.
‎Nu vrei să rămâi în urmă.
‎- Mașina asta e a mea. ‎- Iar asta e a mea.
‎Cât de rău a fost? ‎S-a dat cu parfumul greșit?
‎A băut ceva greșit? ‎Ți-a zis povestea greșită?
‎M-a ajutat să-mi găsesc lumina.
‎Hei! Pleci?
‎Da, petrecerea s-a terminat. ‎Pentru mine, cel puțin.
‎Hai să te conduc la tren! ‎E datoria mea de ofițer al Flotei Stelare.
‎- Voi fi bine. Sper. ‎- Vei fi uimitor!
‎Serios! Vei schimba lumea.
‎Noapte bună, Ben!
‎- Marco! ‎- Da?
‎Ești frumos.
‎Repetă!
‎Ce cauți acasă? Știu că e prea devreme.
‎Sau nu e treaba mea, ‎că sunt doar proprietăreasa?
‎Mamă?
‎Cuvântul meu preferat! Ce e?
‎Postul de la biroul tău grețos ‎mai e disponibil?
‎- De ce? Te-au concediat? ‎- Probabil.
‎Am sfeclit-o grav. S-ar putea să fi năruit ‎vânzarea unei firme.
‎Când o să afle șefa mea, sunt mort.
‎- Ce-ai făcut? ‎- Am postat o poză urâtă. Chipurile!
‎Atât? Cui îi pasă?
‎E mare lucru. Șefa mea e fotomodel. ‎Frumusețea e totul.
‎Dă-mi să văd!
‎Nu e așa de rău! Am avut și mai rele.
‎Cred că reprezintă multă lume.
‎- Da? ‎- Toată lumea arată prost uneori.
‎Chiar și Madolyn Addison. ‎Nu e rău. E ceva curajos.
‎Depinde de interpretare, nu?
‎Sau de cum o aburești, ‎care e talentul tău preferat.
‎Știu cum să rezolv asta. ‎Mereu mi-am dorit să fiu influencer.
‎Dar acum e timpul să fiu când e nevoie.
‎Stai!
‎- Cum a mers? ‎- M-a ajutat fardul.
‎Bună dimineața, Madolyn! ‎Pot să spun că arăți uimitor azi?
‎Dacă vrei să ai încredere, ‎arată încredere.
‎Nu ți-ai verificat rețelele sociale azi?
‎- Nu. De ce? ‎- Nimic. Absolut nimic.
‎Chad, am luat o decizie.
‎Păstrăm vechea gondolă.
‎Fără LED-uri, ‎modificări digitale și cristale Swarovski.
‎Nu!
‎Mamă, înțelegi! În sfârșit, înțelegi.
‎Și nu vindem către Vendemiaire.
‎Vreau să mă dezvolt și să mă extind,
‎dar nu dacă trebuie să renunț ‎la controlul creativ.
‎- Nu-i așa, Marco? ‎- Da.
‎- Dar vânzările nu sunt destul de bune. ‎- Le vom crește.
‎Așa am făcut mereu.
‎E ciudat câtă încredere ai în Marco…
‎când el așa te vede.
‎Ai postat…
‎aia?
‎Da. Am postat-o.
‎Ești frumoasă, dar oamenii trebuie ‎să-ți vadă latura asta.
‎Știu că-ți place să pozezi ‎și să-ți atingi ținta,
‎dar asta e aur curat.
‎Sunt multe zerouri la aprecieri. ‎Michelle Obama a comentat.
‎Michelle Obama? Dă-mi telefonul!
‎Te-am pus să ștergi poza.
‎M-ai lucrat pe la spate.
‎Știu. Și am greșit. ‎Trebuia să-ți spun în față.
‎Și jur că nu se va mai întâmpla.
‎Pot să fac să nu mai fie ‎o dată viitoare, Marco.
‎Încrederea e fragilă.
‎Nu trebuia să mi te pui în cale.
‎Nu trebuia să înapoiezi maioul negru.
‎S-a rupt.
‎Am auzit tot.
‎Știu că mi-am rezolvat problema ‎aburindu-mi șefa.
‎- Dar, ca să mă apăr… ‎- Ai făcut-o pe Madolyn să-i placă
‎ceva ce nu poate controla.
‎Chiar ești noul eu.
‎- Aduc cafelele și te ocupi de telefoane? ‎- Bine.
‎Nu anula vânzarea către Vendemiaire!
‎Din câte știu, Glamorous nu e a lui Chad.
‎Dacă nu vindem către Vendemiaire, ‎Glamorous va fi a nimănui.
‎Ai încercat și ai ratat. ‎Măcar ai încercat.
‎Dar nu mi-am încercat norocul.
‎Nu l-am invitat în oraș. ‎N-am zis că e drăguț.
‎- Am încercat, dar n-am fost în stare. ‎- De ce nu?
‎Mi-a fost frică.
‎După cum vezi, vânzările nu sunt stabile.
‎Sunt în cădere liberă. Și pierdem bani.
‎- O grămadă. ‎- Chad…
‎De ce mi-ai spus abia acum ?
‎Am crezut că pot rezolva. ‎Am vrut, fără să te sperii.
‎Am crezut că pot fi eu eroul, ‎să rezolv totul, ca tu să fii creativă.
‎Dar nu mai avem opțiuni. ‎Ori vindem, ori pierdem totul.
‎Bună, familia Glam!
‎- Scuze, nu poți intra… ‎- Ba poate.
‎Închide ușa, Venetia!
‎Bine. Cine sunt eu acum?
‎- Ești mama! ‎- Așa e!
‎Îmi place poza, apropo. ‎Michelle Obama a comentat.
‎- Pot s-o spun? Ești foarte curajoasă. ‎- Sunt curajoasă.
‎Se pare că a mușcat cineva din Big Apple.
‎Am mâncat prima pizza adevărată la Sbarro.
‎Am văzut prima piesă pe Broadway… ‎Cum se numea… ‎STOMP!
‎Și am luat cea mai newyorkeză gustare.
‎Un Cronut adevărat!
‎- De la Dominick Ansel. ‎- E Dominique.
‎E în regulă. Te rog, ia gogoașa.
‎Pentru Vendemiaire ‎și Glamourous by Madolyn,
‎o căsnicie decadentă și untoasă!
‎Nu vreau să fiu purcică.
‎Nu te sfii! Am mai adus.
‎- Cu plăcere. O zi bună! ‎- Bună!
‎Salut! Îmi amintesc de tine.
‎Și eu îmi amintesc de tine. Cum te cheamă?
‎Peter? Nu. Porter. Preston!
‎- Parker. Dar știai asta. ‎- E ciudat să dau de tine așa.
‎Poate că te așteptam după colț. ‎Îți sună cunoscut?
‎Nu cunosc sentimentul. ‎Nu cunosc acel sentiment.
‎Asta e.
‎Crezi că doar distrag cu splendoarea asta?
‎Nu ești atât de încrezător pe cât pari. ‎Dar îți spun un mic secret. Nimeni nu e.
‎Bine, poate că ai dreptate. ‎Dar eu știu ce vreau.
‎Eu nu știu. Nu până nu întrebi.
‎- Ce faci săptămâna viitoare? ‎- Bună deschidere.
‎- Poate ieșim? ‎- Doar „poate”?
‎Vreau să ies cu tine. Bem ceva. ‎O întâlnire. Mă rog. Haide!
‎S-a făcut.
‎Subtitrarea: Bogdan Oprea
‎Subtitrarea: Adrian Oprea